справа № 691/771/26
провадження № 2/691/1012/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року | Городищенський районний суд  Черкаської області

В складі : 
головуючого судді Савенко О.М.
з участю секретаря судового засідання Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
встановив : 
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує, що на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс», у вільному доступі для всіх клієнтів, розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме документи: договір кредиту; правила надання грошових коштів у кредит; згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність, та довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. 14 червня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1563-9710. Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». До вказаного договору приєднано Правила надання споживчих кредитів, які складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4703 для підписання кредитного договору №1563-9710 від 14 червня 2025 року. Відповідно до кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 16000 грн.; строк кредитування - 300 календарних днів; процентна ставка стандартна - 1,00% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки - фіксована. Станом на 19 травня 2026 року, загальний розмір грошових вимог, які виникли на підставі кредитного договору становлять 78136,58 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 23926,88 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 43449,70 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК - 10760 грн., у зв`язку з чим прийнято рішення звернутися до суду (а.с.1-9). 
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 19 травня 2026 у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову.
04 червня 2026 року, ухвалою суду, в цивільній справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. 
У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності (а.с.7).
Відповідач ОСОБА_1 , будучи вчасно та належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, шляхом надіслання рекомендованих повідомлень, судових повісток та розміщення оголошення про виклик до суду, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://gd.ck.court.gov.ua., у судові засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. При прийнятті рішення суд орієнтований і на судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, згідно п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).
Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, зміст клопотання представника позивача про розгляд у його відсутність, враховуючи належне повідомлення відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Позивач повинен зазначити і довести підстави позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свої матеріально-правові вимоги. 
Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі "Церква села Сосулівка проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції закріплює "право на суд", в якому право на доступ до суду - право порушити провадження у судах щодо прав та обов`язків цивільного характеру - становить тільки один з його аспектів (див. "Голдер проти Об`єднаного Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія A, N 18, ст. 18, п. 36). Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (див. "Беллет проти Франції", рішення від 4 грудня 1995 року, Серія A, N 333-Б, ст. 42, п. 36). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.
Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України.
Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», з врахуванням наступного.
Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У відповідності ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
В ході судового розгляду із досліджених судом доказів встановлено, що 14 червня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в особі директора Резуєва Є.В., який діє на підставі Статуту та ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уклали за допомогою веб-сайту (navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, електронний кредитний договір №1563-9710 (а.с.11-32). Відповідно до п.1.1 кредитний договір та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» разом складають єдиний договір і визначають усі істотні умови надання кредиту (а.с.11-32), та укладаючи цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє всі умови, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись усіх положень кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів (а.с.11-32). Вказаний договір складений в письмовій формі у вигляді електронного документа, згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», з врахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.22-30). Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А006 для підписання кредитного договору №1563-9710 від 14 червня 2025 року. За умовами кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 16000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом (а.с.11-32). За умовами договору, строк кредиту складає 300 календарних днів, який має бути повернутий, згідно Графіку платежів до 09 квітня 2026 року (а.с.13). Повернення кредиту відбувається шляхом внесення 23 однакових за розміром платежів, один платіж раз на 2 тижні, кожен з яких передбачає сплату однієї п`ятої від суми кредиту та суми нарахованих за користування кредитом процентів (а.с.11-32). Кредитний договір вважається укладеним з моменту одержання кредитодавцем відповіді (акцепту) позичальника про прийняття пропозиції (оферти) кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.11-32). Кредитний договір №1535-2850 діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (а.с.11-32). Згідно умов вказаного договору, процентна ставка становить 0946 % від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом, реальна річна відсоткова ставка складає 6024,97% (а.с.11-32). Відповідно до Правил надання споживчих кредитів, затверджених наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №41-П від 05 березня 2025 року, а саме п.п.1.1, 1.2, 1.3, ці вказані Правила регламентують порядок надання споживчих кредитів і розроблені відповідно до вимог Цивільного Кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист персональних даних», Закону України «Про споживче кредитування», та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг (а.с.22-30). Правила визначають порядок і умови надання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» грошових коштів у кредит, права і обов`язки сторін, відносини щодо укладення та належного виконання умов договору, а також регулюють відносини, що виникають між кредитодавцем і фізичною особою-позичальником, які є сторонами договору (а.с.22-30). Правила є невід`ємною частиною договору та разом з договором складають єдиний договір (а.с.22-30). Згідно розділу 4 Правил надання споживчих кредитів, для перевірки відповідності заявника умовам, які містяться у цих Правилах, та отримання Оферти (пропозиції) укласти Договір (взяти на себе права та обов`язки, передбачені кредитним Договором та Правилами), заявник заповнює заявку на сайті кредитодавця, вказуючи всі дані, визначені в заявці як обов`язкові. Заявник зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні власні особисті дані, які відмічені у заявці в якості обов`язкових для заповнення. Кредитодавець може надати заявнику можливість електронної автентифікації заявника за допомогою даних в банку, де він обслуговується (ВАNКІD), для спрощення процедури заповнення заявки. У заявці заявник зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні дані про себе, як необхідні для прийняття кредитодавцем рішення про подальше надання кредиту заявнику. У разі використання електронної автентифікації заявника за допомогою його даних в банку, де він обслуговується (ВАNКІD). Заявник зобов`язаний перевірити актуальність вказаних даних та несе відповідальність за їх актуальність/достовірність. Заявник несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладення договору. Заповнюючи заявку у відповідності до розділу 8 Правил, заявник надає свою згоду на передачу кредитодавцю своїх персональних даних та їх подальшу обробку. Заявник зобов`язаний під час оформлення заявки на отримання кредиту ознайомитися з публічною інформацією, яка розміщена на сайті кредитодавця. Кредитодавець має право зателефонувати, надіслати СМС-повідомлення або інший вид повідомлення із використанням сучасних сервісів передачі даних (Viber, WhatsApp, Telegram) за телефонними номерами та іншими засобами зв`язку, наданими заявником, як для підтвердження повноти, точності, достовірності інформації наданої заявником про себе, так і для отримання інших відомостей про заявника, які кредитодавець може вважати необхідними для прийняття рішення, в тому числі оцінки фінансового стану та кредитоспроможності заявника/позичальника відповідно до внутрішніх документів кредитодавця про можливість надання кредиту (направлення оферти), а також для інших цілей, пов`язаних із укладенням чи виконанням договору. Такі звернення кредитодавця до заявника та третіх осіб за інформацією про фінансовий стан заявника не є взаємодією, а здійснюються виключно в рамках виконання вимог щодо визначення кредитоспроможності позичальника з метою визначення можливості надання кредиту та подальшого виконання заявником умов договору. Заявник надає свою згоду на те, що кредитодавець має право звертатись за інформацією про фінансовий стан заявника за наданими ним засобами зв`язку, в тому числі до осіб, які пов`язані із заявником діловими, професійними, особистими, сімейними або іншими стосунками, яка необхідна для прийняття рішення про надання кредиту. Такі звернення кредитодавця до заявника та третіх осіб не є взаємодією, а здійснюються виключно в рамках виконання вимог щодо визначення кредитоспроможності позичальника з метою визначення можливості надання кредиту та подальшого виконання заявником договору. На підставі даних, зазначених у первинній заявці, ІТС кредитодавця здійснює реєстрацію заявника на сайті та формує особистий кабінет. Наступні заявки подаються позичальником через особистий кабінет. Під час заповнення заявки та укладення договору, позичальник також надає кредитодавцю інформацію, персональні дані третіх осіб, які не є близькими особами позичальника, згоду на взаємодію з якими він надає та які надали згоду на таку взаємодію. Позичальник, надаючи кредитодавцю персональні дані третіх осіб підтверджує, що надання ним таких даних не порушує будь-яких прав третіх осіб, він має всі права та повноваження щодо надання відповідних даних згідно вимог Закону України «Про захист персональних даних», а кредитодавець, здійснюючи взаємодію з третіми особами за наданими позичальником даними діє повністю з дозволу та в інтересах позичальника і третіх осіб з метою врегулювання простроченої заборгованості (а.с.22-30). У кредитному договорі №1563-9710 від 14 червня 2025 року та Правилах надання споживчих кредитів, вказано юридичні адреси та реквізити сторін. Зі сторони позикодавця - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» м. Київ бульвар Лесі Українки, №26 оф.407, ЄДРПОУ 38548598 п/р НОМЕР_2 в АТ «Пумб», телефон +38 (044) 333-5-222 e-mail: info@navse.ua, директор Резуєв Є.В. (а.с.11-32), та зі сторони позичальника - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий органом 7114 від 21 квітня 2023 року, місце реєстрації АДРЕСА_1 , електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) НОМЕР_4 (а.с.11-32). До кредитного договору №1563-9710 від 14 червня 2025 року додано Паспорт споживчого кредиту, тобто інформація, яка надається споживачу до укладення кредитного договору, затвердженого наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 14 червня 2025 року (а.с.33-84). У Паспорті споживчого кредиту від 14 червня 2025 року, зазначено спосіб та строки надання кредиту, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, додаткова інформація і таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача реальної річної процентної ставки за методикою НБУ (а.с.33-84). Вище зазначений паспорт підписаний споживачем у виді електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) НОМЕР_5 , який було надано відповідачу для підписання кредитного договору №1563-9710 від 14 червня 2025 року (а.с.11-32). Як вбачається із довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1563-9710 від 14 червня 2025 року, видача коштів за вище вказаним кредитним договором, здійснювалася за допомогою системи EASYPAY: платіж №1623515153 від 14 червня 2025 року; номер платіжної карти НОМЕР_6 ; призначення платежу - видача кредитних коштів за договором №1563-9710 від 14 червня 2025 року; сума - 16000,00 грн. (а.с.85). Також додатковою угодою №1 від 27 червня 2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1563-9710 від 14 червня 2025 року ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 000,00 грн.; додатковою угодою №2 від 06 липня 2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1563-9710 від 14 червня 2025 року сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000,00 грн.; додатковою угодою №3 від 27 липня 2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1563-9710 від 14 червня 2025 року домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 000,00 грн.; додатковою угодою №4 від 17 серпня 2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1563-9710 від 14 червня 2025 року домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 200,00 грн.; додатковою угодою №5 від 31 серпня 2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1563-9710 від 14 червня 2025 року домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000,00 грн. (а.с.86-120). Позивачем надано довідку про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту станом на 19 травня 2026 року, згідно якої: загальна кількість користування кредитом - 262 днів; кількість днів користування ставкою 0,90% - 88 днів; кількість днів користування ставкою 1,00% - 174 днів; основний борг - 23926,88 грн.; залишок відсотків - 43449,70 грн.; залишок відсотків за ст. 625 ЦК України - 10760,00 грн. (а.с.122-125). ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є юридичною особою, ЄДРПОУ 38548598, з наданням права економічної діяльності у виді - інші види кредитування (основний), що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09 листопада 2023 року №1000707770047072706 (а.с.129). Згідно Свідоцтва Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01 серпня 2013 року Серії ІК 116 реєстраційний номер 16102873, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зареєстроване, як фінансова установа (а.с.138). 
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, ст.ст. 626,628 ЦК України.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася, ч.2 ст.639 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, згідно ст.ст.205,207 ЦК України.
Як вбачається із матеріалів справи, оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» №2664-ІІІ від 12 липня 2001 року, договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону; заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Укладення договору вищевказаним способом підтверджується правовою позицією Верховного Суду в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, відповідно до яких Верховний Суд застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на веб-сайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, підписаний був лише електронний договір.
Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІV а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» №675-УІІІ.
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VШ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму, ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІV.
Відповідно до п.7.1 кредитного договору №1563-9710 від 14 червня 2025 року вбачається, що кредитодавець при взаємодії з позичальником має право використовувати її дані зазначені у договорі або окремо повідомлені позичальником кредитодавцю у будь-який спосіб та законно отримані кредитодавцем з інших джерел, в тому числі не виключно бюро кредитних історій та інших відкритих джерел), зокрема дані про місце проживання, електронну адресу, додаткові контактні дані споживача (а.с.11-32). 
Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідача перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (Кредитний договір №1563-9710) станом на 19 травня 2026 року становить 78136,88 грн. (а.с.122-125). Вказана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів та не змінена позивачем у справі. Суд звертає увагу, що відповідач відзиву не подав, доказів щодо спростування суми заборгованості не надав. Розрахунок заборгованості за процентами містить суму заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі, визначеному договором, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) відповідно до якого у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст. 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. 
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
У своїх рішення Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, вказує, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ТОВ «Укр Кредит Фінанс»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Зазначені обставини судом перевірені на підставі досліджених доказів.
Такі висновки відповідають правовим позиціям, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) та у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15).
На думку суду, слід зазначити для відповідача ОСОБА_1 , що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання відповідачем особистої інформації у виді ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, номера банківської карти для зарахування коштів НОМЕР_6 , та без попереднього погодження оферти кредитного договору та правил надання грошових коштів у позику, укладання кредитного договору технічно не можливе, що у свою чергу відповідає ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» і підтверджує перед судом кредитування відповідача ОСОБА_1  згідно до змісту досліджених письмових доказів у виді підписання кредитного договору електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора А0006, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»; змістом кредитного договору №1563-9710 від 14 червня 2025 року укладеного в електронній формі за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле; заявкою на отримання грошових коштів де відображено назву електронної адреси і номер картки.
Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» станом на 19 травня 2026 року становить розмірі 78136,58 грн., яка складається із тіла кредиту 23926,88 грн., процентів у розмірі 43449,70 грн., відсотків за ст.625 ЦК України в розмірі 10760,00 грн. (а.с.122-125). Вказана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів та не змінена позивачем у справі в ході судового розгляду. Суд звертає увагу, що відповідач відзиву не подав, доказів щодо спростування суми заборгованості не надав. Розрахунок заборгованості за процентами містить суму заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі, визначеному договором, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) відповідно до якого у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст. 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. З розрахунку заборгованості, наданого до матеріалів справи позивачем, нарахування тіла кредиту і відсотків по кредиту здійснено у межах погоджених строків кредитування, укладаючи договір кредиту, сторони надали належну оцінку його умовам у аспекті отримання бажаних результатів від вступу у кредитні правовідносини, що передбачають для позичальника, отримання певного грошового блага з одночасним покладенням обов`язку щодо повернення таких коштів та сплату відсотків за їх тимчасове використання. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач, при кредитуванні зважив пропозицію на ринку позик (кредитів) та обрав найвигідніший для себе варіант щодо отримання коштів у позику, з урахуванням, зокрема, розміру відсоткової ставки та строку повернення отриманих від позикодавця коштів. Саме тому у відповідача не має підстав стверджувати, що умови договору позики в частині оплати відсотків за кредитом є несправедливими, так як він самостійно погодився на відповідну відсоткову ставку та сам вирішив своєчасно не повертати позичені кошти такий тривалий час, що й обумовило тривалий строк нарахування утвореної заборгованості і її розмір. Проте, суд не погоджується без належного обґрунтування та підтвердженням доказами, що наявні підстави для стягнення з відповідача відсотків за ст.625 ЦК України в розмірі 10760,00 грн., тому в цій частині позовні вимоги позивача не задовольняє.
Згідно вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення суми позики, і це є істотним порушенням кредитного договору №1563-9710 від 14 червня 2025 року, не можуть трактуватися на користь відповідача, як причини невиконання зобов`язання і тому, суд обґрунтовано стверджує, на підставі досліджених доказів, що в результаті дій позивача, відповідач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості отримати належну суму боргу, сплатити основний борг і залишок відсотків у погоджений строк і тому слід з нього, як відповідача стягнути на користь позивача відповідно до кредитного договору, заборгованість, що утворилась, оскільки протилежного відповідач до суду не спростував.
До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів, які оцінивши, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Заходи забезпечення позову судом не вживалися.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат у виді судового збору. 
Так, позивач звернувся до суду з позовною заявою через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», у зв`язку з чим сплатив судовий збір на підставі п.1 ч.2 ст.4 з врахуванням ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №34069 від 06 травня 2026 року зі сплатою суми судового збору у розмірі 2662,40 грн. (а.с.10), які суд стягує з відповідача у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.55, 129 Конституції України, ст. ст. 207, 509, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1048, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 137, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про електронну комерцію», суд,-
ухвалив: 
позовну заяву Товариства з Обмеженою Відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», юридична адреса м. Київ бульвар Лесі Українки, № 26 офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598, рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_7 , банк АБ «УКРГАЗБАНК», МФО: 320478 заборгованість за кредитним договором №1563-9710 від 14 червня 2025 року в розмірі 67376 (шістдесят сім тисяч триста сімдесят шість) грн. 58 коп., яка складаються з: прострочена заборгованість - 23926,88 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 43449,70 грн..
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», юридична адреса м. Київ бульвар Лесі Українки, № 26 офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598, рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_7 , банк АБ «УКРГАЗБАНК», МФО:320478, судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп..
В задоволенні інших позовних вимог позивача відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.
Відомості про сторін:
Позивач: особа 1 - Товариство з Обмеженою Відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», юридична адреса м. Київ бульвар Лесі Українки, № 26 офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач: особа 2 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя | О. М. Савенко