Справа № 177/1697/26
Провадження № 2/177/1439/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
16 вересня 2026 року 
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Коваль Н. В.
за участі: 
секретаря судового засідання Кулініч Ю.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 06.04.2021 року між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та відповідачем укладено Договір №651703, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 3500,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,90% від суми кредиту за кожен день користування. 
У визначений строк, відповідач кредит не сплатив, внаслідок чого сформувалася заборгованість у розмірі 12149,21 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3500,00 грн та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 8501,50 грн., інфляційних збитків у розмірі 123,84 грн. та 3% річних у розмірі 23,87 грн
03.12.2021 року між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №03/12/2021-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором№651703 від 06.04.2021, що укладений між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР » та відповідачем.
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі за договором №651703 від 06.04.2021, що був укладений між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 .
Заборгованість відповідача станом на день формування позовної заяви за вказаними кредитним договором становить 12149,21 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 3500,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 8501,50 грн., інфляційні збитки 123,84 грн, 3% річних -23,87 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, без повідомлення сторін, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження, яку, відповідно до рекомендованого повідомлення, відповідач особисто отримав (а.с. 66), проте відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяви із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не направляв.
Таким чином, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав.
Судом встановлено, що 06.04.2021 року між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) № 651703 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3500,00 грн, строком на 21 календарний день, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми кредиту в день, що становить 693,5% річних від суми наданого кредиту. Тип процентної ставки фіксована. 
Договір підписано позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора G6928 (а.с. 38-43).
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він до моменту укладання договору отримав від кредтодавця всю передбачену законом інформацію щодо умов надання фінансової послуги ознайомився та погодився з правилами надання кошів у позику, які розміщенні на офіційному веб-сайті кредитодавця, ознайомився з усіма істотними умовами та йому надана вся інформація, що передбачена ст. ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» 
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 
03.12.2021 року між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №03/12/2021-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором в тому числі за кредитним договором№651703 від 06.04.2021, що укладений між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР » та відповідачем (а.с. 14-20). Відповідно до витягу з реєстру боржників передана сума заборгованості за вищевказаним договором складала 12001,50 грн. (а.с. 31.
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі за кредитним договором№651703 від 06.04.2021, що укладений між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР » та відповідачем (а.с. 51-56). 
Як слідує з реєстру боржників, за кредитним договором №651703 ТОВ «Вердикт Капітал» донарахував за період 03.12.2021 по 23.02.2022 3 % річних та інфляційні втрати на суму відповідно 23,87 грн та 123,84 грн (а.с. 12), що не суперечить нормам законодавства. Відповідно до нового кредитора ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги на суму 12149,21 грн (а.с. 46).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Приписами ч. 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як видно з матеріалів справи, відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунками заборгованості, що містять дані про залишок залишкової заборгованості за наданими кредитами (тілом кредиту), суми нарахованих відсотків, разом з тим, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим, має заборгованість перед позивачем, який відповідно до договору факторингу набув право вимоги за договором позики в загальному розмірі 12149,21 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн та на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову – на відповідача.
Суд бере до уваги, що при зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн (а.с.7), який, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «Коллект центр».
Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009.
У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В обґрунтування витрат на правову допомогу стороною позивача подано договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал ассістанс» із зазначенням вартості послуг у залежності від їх виду; заявку на надання юридичної допомоги №1086 від 01.04.2026, яким погоджено надання адвокатським об`єднанням правових послуг (надання усної консультації та складання позовної заяви для подачі до суду), витрачений адвокатом час та вартість наданих послуг; витяг з акту № 21 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 справі № 904/4507/18).
Також у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі №903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Верховний Суд, у постанові від 28.09.2022 у справі №534/14/20 (провадження №61-6638св22), аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.
Суд, розглянувши вказані докази, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, ураховує не лише їх фактичне понесення, а й критерії обґрунтованості та пропорційності таких витрат до предмета спору, передбачені ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема ціну позову, складність справи, обсяг та характер наданих адвокатом послуг.
Згідно з наданого позивачем розрахунку, вартість професійної правничої допомоги визначена у загальному розмірі 9000,00 грн, із яких 3000,00 грн — за надання усної консультації з вивченням документів тривалістю 2 години та 6000,00 грн — за складання позовної заяви про стягнення заборгованості тривалістю 2 години.
Водночас предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12149,21 грн. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не характеризується складністю фактичних обставин чи необхідністю вирішення складних або нетипових правових питань, обсяг письмових доказів є незначним. Розгляд справи не потребував від представника позивача підготовки відповіді на відзив, додаткових письмових пояснень, заяв по суті справи чи вчинення інших процесуальних дій, зумовлених активною процесуальною позицією відповідача, який відзив та заперечння га позовну заяву не надав.
Суд також бере до уваги, що консультація клієнта з одночасним вивченням документів та складання позовної заяви за своїм змістом є взаємопов`язаними діями, що спрямовані на підготовку позову та звернення з ним до суду. За конкретних обставин цієї справи заявлена вартість витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн не відповідає критерію пропорційності витрат до предмета спору та обсягу фактично необхідної правничої допомоги.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, ціну позову, типовий характер спору, незначний обсяг доказового матеріалу, відсутність складних фактичних та правових питань, обсяг фактично виконаної представником роботи, а також засади розумності та пропорційності судових витрат, суд доходить висновку, що справедливим, обґрунтованим та пропорційним розміром витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає покладенню на відповідача, є 5 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження 01133, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, суму заборгованість за кредитним договором № 651703 від 06.04.2021 в розмірі 12149 (дванадцять тисяч сто сорок дев`ять) гривень 21 копійка. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження 01133, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок, в рахунок сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Коваль