Справа № 357/13554/26
3/357/4229/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 722542 від 18.07.2026 року: 18.07.2026 о 11 год. 39 хв. в с. Трушки, вул. Зарічна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керування, та будучи позбавленим права керування постановою № 357/16966/25 від 17.11.2025, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.
Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 722537 від 18.07.2026 року: 18.07.2026 о 11 год. 39 хв. в с. Трушки, вул. Зарічна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки, за допомогою приладу Драгер, результат огляду позитивний 0.83 проміле, з результатом водій згоден, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, правопорушення вчинено повторно протягом року.
Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2026 року вищевказані справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП, об`єднано в одне провадження.
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.
Суддя зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, з якою відкладення розгляду має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію було висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» та «Карнаушенко проти України».
Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи відносно нього Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, не цікавився про її хід, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався, а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши докази, які містяться у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 722542 від 18.07.2026 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 722537 від 18.07.2026 року, картки обліку адміністративних правопорушень, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.07.2026, роздруківку результату огляду на стан алкогольного сп`яніння від 18.07.2026, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт від 18.07.2026, довідки визначення повторності порушення ПДР, довідки з Інформаційного порталу Національної поліції, довідку щодо наявності посвідчення водія, рапорт поліцейського від 18.07.2026, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.
Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до п. 2.1(а) Правил дорожнього руху - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Нормами статті 15 Закону України «Про дорожній рух» серед іншого регламентовано, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною п`ятою статті 126 КУпАП регламентовано, що повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Під час розгляду справи встановлено, що 18.07.2026 о 11 год. 39 хв. в с. Трушки Білоцерківського району Київської області, по вул. Зарічній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами, та будучи позбавленим права керування постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2025, що набрала законної сили 28.11.2025, у справі № 357/16966/25.
З довідки визначення повторності порушення ПДР вбачається, що протягом року, а саме 04.10.2025, ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Крім цього з довідки слідує, що 18.06.2026 стосовно ОСОБА_1 складався також протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, проте станом на 18.07.2026 відомості про прийняте рішення за результатами розгляду даного протоколу були відсутні.
Враховуючи встановлені обставини, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення ч.5 ст. 126 КУпАП. 
Положення пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху визначають, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ч.1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За змістом ч.3 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452\735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.
Диспозицією частини 2 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті
Суддя також встановив, що під час спілкування, працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, тому на вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці, проведений поліцейським з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 7510», що було зафіксовано технічним засобом відеозапису. Результат даного огляду показав, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом, оскільки результат огляду становив – 0.83 проміле, що підтверджується роздруківкою результату огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 18.07.2026 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився з результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння та не оспорював його, а також відмовився від проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у лікар-нарколога.
Таким чином суддя констатує, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.
З довідки визначення повторності порушення ПДР слідує, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2025, що набрала законної сили 28.11.2025, у справі № 357/16966/25, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи встановлені обставини, суддя приходить до висновку, що у даному випадку в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінюванні доказів застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом», а така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту.
Досліджені докази є належними, допустимими, узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення. Істотних суперечностей, які ставили б під сумнів достовірність цих доказів, судом не встановлено.
Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як цією особою, так і іншими особами.
Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Беручи до уваги обставини правопорушення, а також відсутність у матеріалах справи відомостей про належність транспортного засобу ОСОБА_1 на праві власності, суддя вважає необхідним застосувати до нього за ч. 5 ст. 126 КУпАП стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
За правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати в межах визначеного санкцією цієї норми адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим органом чи посадовою особою, стягнення накладається в межах санкції, установленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Тому на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП за сукупністю адміністративних правопорушень до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40 800 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовується стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, до стягнення за нове правопорушення приєднується невідбута частина попереднього стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами може перевищувати граничний строк, визначений ч. 2 ст. 30 КУпАП.
Згідно із ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортними засобами з моменту набрання законної сили постановою суду про позбавлення такого права.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2025 у справі № 357/16966/25, яка набрала законної сили 28.11.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Отже, ОСОБА_1 вчинив нові адміністративні правопорушення 18.07.2026, тобто до закінчення строку попереднього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Станом на день ухвалення цієї постанови невідбута частина попереднього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами становить два місяці сімнадцять днів.
Тому на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП ця невідбута частина підлягає приєднанню до п`ятирічного строку позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за сукупністю нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі, встановленому законом.
Керуючись ст. 23, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 36, ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ст. 130, ст. 251, 252, 266, 268, 283–285, 307, 308, 317-1 КУпАП, суддя,- 

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП за сукупністю адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП приєднати до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного цією постановою, невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком два місяці сімнадцять днів, накладеного постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2025 у справі № 357/16966/25.
Остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років два місяці сімнадцять днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Штраф вноситься порушником до установи банку України.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений ст. 307 КУпАП, постанова про його накладення надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, місцем його роботи або місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік зазначеного правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання нею законної сили.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя | О.О. Гребінь