ПОСТАНОВА 
Іменем України

04 серпня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 383/1531/25
провадження № 22-ц/4809/1579/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою  адвоката Пономарьова Олега Валентиновича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2026 року у складі судді Бондаренка В. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням уточнень просив:
-визнати недійсною додаткову угоду про зміну умов договору оренди землі від 17.12.2015 номер запису про інше речове право 13096675 від 28.01.2016 земельна ділянка кадастровий номер 3520881200:02:000:2186, від 04 жовтня 2023 року, розташованої: Кіровоградська область, Бобринецький район, територія Буховецької сільської ради, право на землю зареєстровано Державним реєстратором Бобринецької міської ради Висоцькою Н. М.;
-визнати недійсною додаткову угоду про зміну умов договору оренди землі від 17.12.2015 номер запису про інше речове право 13096942 від 28.01.2016 земельна ділянка кадастровий номер 3520881200:02:000:0186, від 04 жовтня 2023 року, розташованої: Кіровоградська область, Бобринецький район, територія Буховецької сільської ради, право на землю зареєстровано Державним реєстратором Бобринецької міської ради Висоцькою Н. М.;
-скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Бобринецької міської ради Кіровоградської області Висоцької Н. М. № 70569280 від 06 грудня 2023 року про реєстрацію прав та їх обтяжень; 
-скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Бобринецької міської ради Кіровоградської області Висоцької Н. М. № 70571404 від 06 грудня 2023 року про реєстрацію прав та їх обтяжень; 
-повернути земельну ділянку площею 2,2468 га, кадастровий номер земельної ділянки: 3520881200:02:000:2186, розташованої: Кіровоградська область, Бобринецький район, територія Буховецької сільської ради у володіння та користування ОСОБА_1 ;
-повернути земельну ділянку площею 3,6131 га, кадастровий номер земельної ділянки: 3520881200:02:000:0186, розташованої: Кіровоградська область, Бобринецький район, територія Буховецької сільської ради у володіння та користування ОСОБА_1 ;
-здійснити розподіл судових витрат.
Позовна заява мотивована тим, що 17 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договори оренди двох земельних ділянок з кадастровими номерами 3520881200:02:000:0186 площею 3,6131 га та 3520881200:02:000:2186 площею 2,6131 га. 
Відповідно до пункту 7 договорів строк їх дії визначено десять років, а тому позивач вважав, що орендні правовідносини припиняються 17 грудня 2025 року. 
ОСОБА_1 повідомив відповідача про небажання поновлювати договори та намір самостійно використовувати земельні ділянки, однак 18 листопада 2025 року з отриманих витягів з Державного земельного кадастру позивачу стало відомо, що строк оренди обох земельних ділянок зареєстровано на двадцять років — до 17 грудня 2035 року. 
Позивач стверджував, що такої умови не погоджував, відповідних договорів не підписував, а збільшення строку оренди відбулося поза його волею, чим порушено його права як власника земельних ділянок, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2026 року клопотання представника позивача адвоката Юраха В. М. про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено.
Призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними пунктів договорів оренди землі, скасування рішення державного реєстратора та повернення земельних ділянок – судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, що знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, 58, м. Кропивницький, 25030.
На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
1. Чи виконані підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді від 04.10.2023 про зміну умов договору оренди землі від 17.12.2015, номер запису про інше речове право 13096942 від 28.01.2016 земельна ділянка кадастровий номер 3520881200:02:000:0186, який міститься у графі «Орендодавець_________», ОСОБА_1 , чи іншою особою?
2. Чи виконані підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді від 04.10.2023 про зміну умов договору оренди землі від 17.12.2015, номер запису про інше речове право 13096675 від 28.01.2016 земельна ділянка кадастровий номер 3520881200:02:000:2186, який міститься у графі «Орендодавець_________», ОСОБА_1 , чи іншою особою?
Клопотання представника позивача адвоката Юраха В. М. про витребування доказів задоволено.
Витребувано від ОСОБА_2 оригінали: додаткової угоди від 04.10.2023 про зміну умов договору оренди землі від 17.12.2015, номер запису про інше речове право 13096942 від 28.01.2016 земельна ділянка кадастровий номер 3520881200:02:000:0186; додаткової угоди від 04.10.2023 про зміну умов договору оренди землі від 17.12.2015, номер запису про інше речове право 13096675 від 28.01.2016 земельна ділянка кадастровий номер 3520881200:02:000:2186.
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Ухвала суду мотивована тим, що для вирішення спору необхідно встановити, ким саме виконано підписи ОСОБА_1 у спірних додаткових угодах від 04 жовтня 2023 року, що потребує спеціальних знань у сфері почеркознавства. 
З огляду на викладене, а також на неподання відповідачем оригіналів спірних угод, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення судово-почеркознавчої експертизи та витребування їх оригіналів. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Пономарьов О. В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2026 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції без достатніх правових підстав призначив судово-почеркознавчу експертизу, не врахувавши надані відповідачем докази, зокрема оригінали договорів оренди та додаткових угод від 04 жовтня 2023 року, якими сторони погодили збільшення строку оренди земельних ділянок до 20 років та розмір орендної плати. 
Протягом 2015–2023 років позивач отримував орендну плату та не мав претензій щодо виконання договорів, а тому необхідності у проведенні експертизи не було. 
Крім того, суд першої інстанції без поважних причин прийняв до розгляду клопотання про призначення експертизи, подане лише 04 червня 2026 року, чим позбавив відповідача можливості надати свої заперечення та документи, необхідні для проведення експертизи. 
Розгляд клопотання за відсутності ОСОБА_2 та його представника порушив принципи змагальності сторін і позбавив відповідача можливості реалізувати процесуальні права, зокрема подавати докази, заперечення та брати участь у розгляді клопотання. 

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи апеляційним судом

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеному в режимі відеоконференції, представник відповідача адвокат Пономарьов О. В. підтримав доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, які не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).
Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «ДомбоБегеер Б. В. проти Нідерландів» («DomboBeheerB. V. v. TheNetherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Цивільне судочинство базується на принципах, передбачених у ст. 2 ЦПК України, зокрема, принципах диспозитивності та змагальності сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Зміст принципу змагальності сторін полягає в тому, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12 ЦПК України).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду та вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 т. 77 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з нормами частин 1, 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
За змістом ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 103 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.
Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що під час вирішення питання про призначення судової експертизи учасники справи наділені низкою процесуальних прав, спрямованих на забезпечення їх рівності та змагальності, зокрема правом подавати докази, заперечення та клопотання, пропонувати питання, які мають бути поставлені перед експертом, висловлювати свою думку щодо необхідності проведення експертизи, визначення експерта чи експертної установи, а також щодо матеріалів, необхідних для її проведення. 
Реалізація зазначених прав має бути забезпечена судом шляхом належного повідомлення учасників справи про розгляд відповідного клопотання, надання їм реальної можливості висловити свою позицію та подати необхідні матеріали і заперечення. 
Отже, суд, вирішуючи питання про призначення експертизи, має забезпечити кожній стороні можливість повноцінно реалізувати надані їй процесуальні права, оскільки їх обмеження без належних процесуальних підстав порушує принцип змагальності сторін та рівності учасників судового процесу.
Матеріалами справи підтверджується, що в листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними додаткових угод, скасування рішень державного реєстратора та повернення земельних ділянок (а. с. 1-3).
31 березня 2026 року в судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача адвокат Юрах В. В. усно заявив клопотання про проведення експертизи та оголошення у справі перерви для визначення установи, яка буде проводити відповідну експертизу, а тому наступне судове засідання було призначено на 13 годину 10 хвилин 30 квітня 2026 року, що підтверджується відповідним протоколом судового засідання (а. с. 85-88).
30 квітня 2026 року підготовче засідання у справі відкладено у зв`язку з ненаданням вільних зразків підпису та відсутністю представника позивача (а. с. 89-91).
04 червня 2026 року від представника відповідача адвоката Пономарьова О. В. надійшло клопотання, в якому він просив відкласти розгляд справи, призначений на 13 годину 10 хвилин 04 червня 2026 року, у зв`язку з неможливістю з`явитись до суду через зайнятість у господарській діяльності та надати документи для експертизи, зокрема як досліджуємі об`єкти так і вільні зразки підписів позивача (а. с. 96).
Згідно протоколу судового засідання від 04 червня 2026 року, судом було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу (а. с. 98-100).
Відмовляючи в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції виходив з того, що наведені ним обставини не є поважною причиною неявки в судове засідання.
Разом з тим, суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не враховує змісту поданого представником відповідача клопотання та мети його звернення до суду.
Як убачається зі змісту зазначеного клопотання, представник відповідача просив відкласти розгляд справи не лише у зв`язку з неможливістю особистої участі у судовому засіданні, а й з метою реалізації відповідачем своїх процесуальних прав під час вирішення питання про призначення судової почеркознавчої експертизи. 
Зокрема, представник відповідача прямо зазначив про намір надати суду документи, необхідні для проведення експертизи, у тому числі досліджувані об`єкти та вільні зразки підпису позивача, а також бажання бути присутнім при розгляді клопотання про призначення експертизи.
Таким чином, зазначене клопотання за своїм змістом було безпосередньо пов`язане з реалізацією відповідачем процесуальних прав, гарантованих йому ЦПК України.
При цьому суд першої інстанції, відмовляючи у відкладенні розгляду справи, не врахував, що на момент вирішення питання про призначення експертизи клопотання представника позивача було подано безпосередньо у судовому засіданні 04 червня 2026 року, а матеріали справи не містять доказів попереднього ознайомлення відповідача або представника з його змістом. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що такий порядок призначення у справі судової експертизи не відповідає вимогам статей 12, 43, 103, 107 ЦПК України та суперечить принципам змагальності і рівності учасників судового процесу, оскільки ОСОБА_2 не було надано можливості належним чином представити свою позицію щодо питань, які безпосередньо впливають на подальший розгляд справи та обсяг доказування.
Право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду (постанова Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі № 240/17246/23, провадження № К/990/3166/24).
При цьому суд не надає оцінку правильності чи обґрунтовановасті заперечень відповідача щодо необхідності проведення почеркознавчої експертизи по суті, оскільки визначальним є саме те, що останній був позбавлений можливості висловити свої заперечення та реалізувати інші передбачені законом права до вирішення судом питання про призначення експертизи.
Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання позивача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, не забезпечив відповідачу можливості ознайомитися з клопотанням, подати заперечення, надати докази та матеріали, запропонувати питання експерту і висловити свою позицію щодо експертної установи та матеріалів, необхідних для проведення дослідження, як наслідок, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для призначення експертизи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).
Оскільки, суд першої інстанції виніс ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення незаконної ухвали, суд приходить до висновку, що відповідно пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Згідно пункту 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки, ухвала суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому розгляду справи, підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл суми судових витрат, понесених позивачем під час перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції, підлягає здійсненню судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Пономарьова Олега Валентиновича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 06.08.2026.

Головуючий суддя     С. І. Мурашко 

Судді        С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко