УХВАЛА

08 липня 2026 року

м. Київ

справа № 990/272/24
провадження № П/990/272/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Головуючої судді Коваленко Н.В.,
суддів Бевзенка В.М., Єзерова А.А., Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Буденка В.В.,

учасники справи: 
представник позивача Перунов В.В., 
представник відповідача Саввін С.С.,
представник третьої особи Проскурякова Н.А., 

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексто Холдинг» про витребування доказів у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексто Холдинг» до Президента України, треті особи: Рада національної безпеки і оборони України та Служба безпеки України, про визнання протиправним та скасування указу в частині,

УСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексто Холдинг» звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Президента України, у якому просить визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 04 квітня 2024 року № 219/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 квітня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 квітня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме - пункту 6 додатку 2, відповідно до якого застосовано санкції до позивача - ТОВ «Ексто Холдинг», код ЄДРПОУ 43806267.

2. 19 березня 2025 року до Суду надійшло клопотання ТОВ «Ексто Холдинг» про витребування:

у Апарату Ради національної безпеки і оборони України:
- копії листів голосування та долучених до них матеріалів, які 03 квітня 2024 року надсилалися членам Ради національної безпеки і оборони України для подальшого голосування щодо ухвалення Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 квітня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яке введено в дію Указом Президента України від 04 квітня 2024 року № 219/2024;
- копії листів голосування з письмовим волевиявленням членів Ради національної безпеки і оборони України щодо ухвалення Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 квітня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та долучених до них матеріалів, які 04 квітня 2024 року повернулися від членів Ради національної безпеки і оборони України до Апарату Ради національної безпеки і оборони України;
- витяги з журналу вхідної та вихідної кореспонденції, в частині, що стосується надсилання листів голосування членів Ради національної безпеки і оборони України та отримання таких листів голосування з волевиявленням членів Ради національної безпеки і оборони України щодо ухвалення Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 квітня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та долучених до них матеріалів;

у Служби безпеки України:
- належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для прийняття пропозицій Служби безпеки України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо ТОВ «Ексто Холдинг»;

у Президента України:
- копії документів, що стали підставою для видання Указу від 04 квітня 2024 року № 219/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 квітня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині що стосується ТОВ «Ексто Холдинг».

3. Клопотання обґрунтоване тим, що позивачем були направлені запити до Президента України, Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України з метою з`ясування підстав та обставин, за яких до позивача застосовано санкції. Однак, зазначені суб`єкти не надали запитуваної інформації, пославшись на її засекречування та/або на перебування такої інформації у статусі «для службового користування».

4. Тож, у зв`язку з неотриманням вищезазначених документів та неможливістю самостійно отримати такі документи, які мають важливе значення для вирішення справи, представником позивача заявлено клопотання про їх витребування судом.

5. У судовому засіданні поставлено на обговорення вказане клопотання. 

6. Представник позивача підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити. 

7. Представник Президента України та представник Служби безпеки України заперечували проти заявленого клопотання.

8. Проаналізувавши мотиви та обґрунтування заявленого клопотання, Суд вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

9. Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

10. Згідно з частинами першою, другою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 
1) письмовими, речовими і електронними доказами; 
2) висновками експертів; 
3) показаннями свідків.

11. Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

12. Частиною першою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

13. Відповідно до частин третьої, шостої-восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

14. Оскільки одним із доводів позову є недотримання процедури підготовки та прийняття рішення Ради національної безпеки і оборони України, документи, що підтверджують проведення письмового голосування членів Ради національної безпеки і оборони України, надсилання їм відповідних матеріалів, а також отримання результатів такого голосування, безпосередньо стосуються предмета доказування у цій справі. 

15. Встановлення фактичних обставин щодо дотримання передбаченої законодавством процедури ухвалення рішення Ради національної безпеки і оборони України має істотне значення для правильного вирішення спору, а тому витребування зазначених документів є необхідним для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

16. На підставі наведених положень процесуального закону, а також беручи до уваги предмет спору, характер спірних правовідносин, аргументи позивача, якими він доводить обґрунтованість позовних вимог, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи і з`ясування всіх обставин, які підлягають встановленню, колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання позивача в частині витребування доказів від Апарату Ради національної безпеки і оборони України

17. Із наведених у клопотанні доводів убачається, що, звертаючись із вимогою про витребування доказів у Служби безпеки України та Президента України, позивач фактично ставить питання про отримання документів, які, на його переконання, підтверджують відомості та висновки, викладені у матеріалах, поданих Службою безпеки України на обґрунтування пропозицій щодо застосування до ТОВ «Ексто Холдинг» персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), а також документів, що стали підставою для видання Указу Президента України від 04 квітня 2024 року № 219/2024, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 квітня 2024 року в частині застосування санкцій до позивача.

18. Верховний Суд зазначає, що докази, про витребування яких у Служби безпеки України та Президента України просить позивач, фактично вже подані цими учасниками справи. Так, разом із поясненнями на позов Служба безпеки України та Президент України надали документи, на яких ґрунтуються їхні заперечення проти заявлених позовних вимог, у тому числі матеріали щодо підстав застосування до позивача персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), а також обставин, які, на їх переконання, обумовили необхідність застосування таких заходів, а також відомостей, що ідентифікують ТОВ «Ексто Холдинг» як особу, стосовно якої було внесено пропозицію про застосування санкцій.

19. Крім того, заявником не зазначено, які саме докази, що перебувають у володінні Служби безпеки України чи Президента України, не були подані до суду, не конкретизовано їх найменування, зміст або реквізити, а також не наведено обставин, які б свідчили про неповноту матеріалів, поданих цими учасниками справи. 

20. Представник Служби безпеки України під час розгляду клопотання повідомив суд, що Службою безпеки України подано всі наявні у її розпорядженні докази, які стосуються предмета спору та підтверджують обставини, на які вона посилається у своїх запереченнях. Представник відповідача також зазначив, що інших документів чи доказів, які стосуються спірних правовідносин та могли б бути додатково надані суду, у Служби безпеки України немає.

21. Представник Президента України, своєю чергою, повідомив, що Президентом України також подано всі наявні докази, які перебувають у його володінні та стосуються предмета спору. При цьому представник наголосив, що інших документів чи доказів, які могли б бути надані суду понад уже подані матеріали, у Президента України немає.

22. Положення статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України не покладають на суд обов`язку витребовувати докази лише з огляду на припущення сторони про існування інших документів або з метою перевірки повноти матеріалів, поданих іншими учасниками справи. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна належним чином обґрунтувати, які саме докази необхідно витребувати, які обставини вони підтверджують або спростовують, у кого вони знаходяться та чому неможливо отримати їх самостійно.

23. За відсутності такої конкретизації суд позбавлений можливості встановити, чи існують запитувані документи, чи перебувають вони у володінні відповідних суб`єктів, а також оцінити їх належність, допустимість та значення для правильного вирішення спору. Натомість витребування невизначеного кола документів фактично означало б покладення на суд обов`язку самостійно здійснювати пошук доказів на підтвердження доводів однієї зі сторін, що не відповідає засадам змагальності сторін та розподілу процесуального обов`язку щодо доказування.

24. З огляду на те, що Службою безпеки України та Президентом України вже подано до суду документи, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень проти позову, а позивач не навів переконливих доводів щодо їх неповноти чи не зазначив конкретних доказів, які залишилися неподаними, колегія суддів не вбачає правових підстав для повторного витребування документів у цих учасників справи. Таке витребування за наведених обставин не сприятиме встановленню нових обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, а відтак відповідне клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 79, 248, 256, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, 

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексто Холдинг» про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати у Апарату Ради національної безпеки і оборони України:

копії листів голосування та долучених до них матеріалів, які 03 квітня 2024 року надсилалися членам Ради національної безпеки і оборони України для подальшого голосування щодо ухвалення рішення РНБО України від 04 квітня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яке введено в дію Указом Президента України від 04 квітня 2024 року № 219/2024;

копії листів голосування з письмовим волевиявленням членів Ради національної безпеки і оборони України щодо ухвалення рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 квітня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та долучених до них матеріалів, які 04 квітня 2024 року повернулися від членів Ради національної безпеки і оборони України до Апарату Ради національної безпеки і оборони України;

витяги з журналу вхідної та вихідної кореспонденції, в частині, що стосується надсилання листів голосування членів РНБО України та отримання таких листів голосування з волевиявленням членів РНБО України щодо ухвалення рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 квітня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та долучених до них матеріалів;

Встановити десятиденний з моменту вручення копії цієї ухвали строк для її виконання.

Документи надати безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 5.

У разі неможливості подання доказів, які витребовуються Судом, або неможливості подання доказів у встановлений цією ухвалою строк, повідомити про це Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. 

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

cудді В.М. Бевзенко

А.А. Єзеров

А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко