Заводський районний суд м. Запоріжжя 
вул. Мирослава Симчича 65, м. Запоріжжя, 69106, тел.099-55-49-125 , inbox@zv.zp.court.gov.ua

Справа № 332/7066/24
Провадження №: 1-кп/332/132/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 р.	м. Запоріжжя	

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62024080100005494 від 24.07.2024 відносно:
ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городилець Турійського району Волинської області, громадянина України, має середню-спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей немає, який перебував на посаді стрільця помічника-гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовця за мобілізацією, у військовому званні «солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 21.02.2023 № 11 військовослужбовця за мобілізацією солдата ОСОБА_10 зараховано до списків особового складу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.
Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_10 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, солдат ОСОБА_10 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує: порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Так, 13 травня 2024 солдата ОСОБА_10 було скеровано для проходження військово-лікарської комісії у військову частину НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 , відповідно до повідомлення військової частини НОМЕР_2 № 557/13235 від 17.06.2024 військовослужбовець стрілець-помічник гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького зводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 13.05.2024 зареєструвався на медичний огляд у гарнізонній військово-лікарській комісії при військовій частині НОМЕР_2 , в подальшому огляд не проходив, довідку ВЛК не отримав.
У подальшому 28.05.2024, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, без поважних причин, не з`явився вчасно до місця несення служби, а саме до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 з лікувального закладу, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 19.10.2024, а саме до моменту доставлення останнього до органу досудового розслідування.
2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.
Своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, що кваліфікується як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану
3. Позиція обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що він проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді стрільця помічника-гранатометника і стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти. Частина розташовувалась у АДРЕСА_2 , у травні 2024 року був направлений на проходження ВЛК. Повністю комісію не пройшов, не був згодний з її результатами. Висновок ВЛК не оскаржував. Після 13 травня 2024 року поїхав до дому, весь час знаходився вдома. Не поїхав до розташування частини, тому що злякався. Офіційно на лікуванні у цей час не перебував. Висловив негативне ставлення до скоєного. Мав бажання проходити службу. Намагався знайти місце служби таке, щоб його влаштовувало. Але туди, де він би хотів проходити службу, його не хочуть брати. 
У судових дебатах обвинувачений вину визнав у повному обсязі, просив не карати суворо.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_11 у судових дебатах просив виправдати обвинуваченого, мотивуючи тим, що судом так і не було встановлено, куди саме мав повернутися ОСОБА_10 та причини такого нез`явлення до місця дислокації частини. Також зауважив, що показання свідків мають значні розбіжності.
4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Незважаючи на позицію сторони захисту (обвинувачений не згодний лише з висновками ВЛК), його вина у пред`явленому обвинуваченні підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями свідків та письмовими доказами.
Так, свідок ОСОБА_12 під час допиту в судовому засіданні пояснив, що він на даний час працює у ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 1 травня 2024 року він перебував на посаді т.в.о. заступника командира батальйону психологічної підтримки персоналу у ВЧ НОМЕР_1 , у цій же частині проходив службу і ОСОБА_10 . Розташування їхньої частини було у с. Темирівка. Всі обставини добре не пам`ятає, треба дивитися матеріали перевірки. Може помилятися, але вважає, що навесні 2024 року ОСОБА_10 була надана відпустка на 15 днів, з якої він не повернувся. В подальшому пригадав, що ОСОБА_10 13 травня 2024 року вибув до Запоріжжя для проходження ВЛК. ОСОБА_10 мав повернутися у розташування частини, перед цим подзвонивши командиру. Обвинувачений ВЛК так і не пройшов. Під час проведення службової перевірки було встановлено, що командир підрозділу доповів рапортом, що обвинувачений ОСОБА_10 не повернувся до розташування частини, після чого він приїхав в розташування частини та перевірив цей факт. Після залишення ОСОБА_10 частини, він неодноразово дзвонив обвинуваченому, спочатку ОСОБА_10 казав, що він проходить ВЛК, а потім перестав виходити на зв`язок. З 30 червня 2025 року ВЧ НОМЕР_1 була розформована.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердив факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_10 . Через те, що вказані події відбувалися приблизно півтора роки тому, багато чого не пам`ятає. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив, що він разом із ОСОБА_10 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , але у різних підрозділах. Обвинувачений був у першій стрілецькій роті, яку займав посаду не пам`ятає. Знає обвинуваченого особисто, але близько не спілкувалися. 
Також, свідок повідомив, що від побратимів йому стало відомо, що на початку травня 2024 року ОСОБА_10 поїхав до Запоріжжя у в\ч НОМЕР_3 для проходження ВЛК. В подальшому обвинувачений перестав виходити на зв`язок. У зв`язку із тим, що підтверджуючих документів про те, що він госпіталізований або проходить ВЛК, не надходило, за рішенням командування розпочали проведення службового розслідування.
Участі у проведенні службового розслідування він не приймав, свій підпис не ставив.
На той момент підрозділ розташовувався у н.п. Темирівка Запорізької області. 
Після того, як ОСОБА_10 поїхав проходити ВЛК, він обвинуваченого у місці розташування частини не бачив.
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що у жовтні місяці до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла інформація про те, що було розшукано підозрюваного ОСОБА_10 і його супроводжують до слідчого ізолятора для допиту. У зв`язку із самовільним залишенням в\ч НОМЕР_1 з травня 2024 року ОСОБА_10 перебував у розшуку. Обставини вчення правопорушення свідку не відомі.
Покази допитаних у судовому засіданні свідків логічні, послідовні, доповнюють одне одного та не містять суттєвих розбіжностей, узгоджуються між собою, а тому сумнівів у суду не викликають. У суду не має підстав сумніватися в достовірності показань свідків, які надавалися під присягою. 
Крім того, зазначені показання відповідають письмовим доказам, наданим стороною обвинувачення на підтвердження провини обвинуваченого, що досліджені судом у судовому засіданні.
Так, під час судового засідання за клопотанням сторони обвинувачення були досліджені наступні письмові докази, процесуальні рішення, документи та інші матеріали:
- витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 62024080100005494 від 24.07.2024 (а.п. 79-81);
- постанови про здійснення досудового розслідування слідчою групою та про доручення досудового розслідування по кримінальному провадженню слідчій групі від 24.07.2024, від 07.10.2024, від 18.10.2024, від 14.11.2024 (а.п. 82-83, 86-89, 97-98);
- постанови про визначення (зміну) групи прокурорів від 26.07.2024, від 19.10.2024, від 13.11.2024 (а.п. 84-85, 91-92);
- постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 19.10.2024 (а.п. 90);
- постанова про передання матеріалів кримінального провадження органу досудового розслідування від 13.11.2024 (а.п. 93-94);
- повідомлення про вчинення правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України № 1619 від 26.06.2024 (а.п. 99); 
- акт службового розслідування, з якого встановлено, що стрілець помічник-гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_10 13 травня 2024 року був направлений для проходження ВЛК у військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_1 . Перебуваючи на ВЛК солдат ОСОБА_10 періодично виходив на зв`язок та надсилав підтверджуючі документи керівництву роти. Проте з 27.05.2024 року солдат ОСОБА_10 перестав виходити на зв`язок. Неправомірні дії військовослужбовця полягають у неприбутті з лікувального закладу до місця служби (село Темирівка Пологівського району Запорізької області) (а.п. 100-102);
- рапорт ТВО командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 від 28.05.2024, з якого слідує, що 13 травня 2024 року солдат ОСОБА_10 був направлений на проходження ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби в АДРЕСА_1 (військова частина НОМЕР_2 ) До 27 травня 2024 року солдат ОСОБА_10 періодично виходив на зв`язок, пересилаючи підтверджуючі документи медичній частині. З 28.05.2024 року солдат ОСОБА_10 перестав виходити на зв`язок та відповідати на телефонні дзвінки. Станом на 28.05.2024 військовослужбовець у військову частину не прибув. Заходи щодо розшуку військовослужбовця позитивних результатів не дали, на телефонні дзвінки не відповідає (а.п. 103);
- список доведення до особового складу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 статей Кримінального Кодексу та Кодексу України про адміністративні правопорушення, у якому міститься підпис ОСОБА_10 (а.п. 104-105);
- доповідь тво командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_17 та чергового військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_18 від 28.05.2024 № 1385 про факт самовільного залишення частини (без зброї) військовослужбовцем, призваним по мобілізації, в\ч НОМЕР_1 (ППД АДРЕСА_3 ) в/ч НОМЕР_4 ОК « ІНФОРМАЦІЯ_4 » солдатом ОСОБА_10 , з якої слідує, що 13 травня 2024 року солдат ОСОБА_10 був направлений на проходження ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби в АДРЕСА_1 (військова частина НОМЕР_2 ) До 27 травня 2024 року солдат ОСОБА_10 періодично виходив на зв`язок, пересилаючи підтверджуючі документи медичній частині. З 28.05.2024 року солдат ОСОБА_10 перестав виходити на зв`язок та відповідати на телефонні дзвінки. Станом на 28.05.2024 військовослужбовець у військову частину не прибув (а.п. 107-108); 
- витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 28.05.2024 № 527 про призначення службового розслідування за фактом неприбуття з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_10 (а.п. 109);
- витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 21.02.2023 № 11, відповідно до якого рядового ОСОБА_10 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, призначено на посаду водія-радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти (а.п. 110);
- витяг з наказу тво командира ВЧ НОМЕР_1 від 28.05.2024 № 154, відповідно до якого солдата ОСОБА_10 стрільця помічника-гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , визнано вважати таким, що з 28 травня 2024 року відсутній у підрозділі, не виконував посадові обов`язки та знятий з всіх видів забезпечення (а.п. 111);
- медична характеристика від 10.06.2024 на солдата ОСОБА_10 , з якої слідує, що солдат перебуває під наглядом медичної служби в\ч НОМЕР_1 . За медичною допомогою в медичний пункт в\ч звертався: 23.08.2023 – артеріальна гіпертензія, 29.09.2023 – гастрит (а.п. 113);
- відповідь на запит тво командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_19 від 17.06.2024 №557/13235, з якої слідує, що стрілець-помічник гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.05.2024 зареєструвався на медичний огляд у гарнізонній військово-лікарській комісії при військовій частині НОМЕР_2 , в подальшому огляд не проходив, довідку не отримував (а.п. 115);
- наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 24.06.2024 № 180 про завершення службового розслідування щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_10 (а.п. 116-117);
- довідка військово-лікарської комісії від 16.02.2024 № 708, з якої слідує, що за результатами проведення військово-лікарської комісії солдат за мобілізацією ОСОБА_10 , 1980 року народження придатний до військової служби (а.п. 118).
Вказані докази в своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_10 у пред`явленому йому обвинуваченні.
Посилання захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_11 на те, що судом так і не було встановлено, куди саме мав повернутися ОСОБА_10 та причини такого нез`явлення, суд вважає безпідставними.
Так, у судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , станом на травень 2024 підрозділи вказаної військової частини мали дислокацію у АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_10 був направлений для проходження ВЛК і куди мав повернутися. Також судом був встановлений факт непроходження ВЛК та нез`явлення військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_10 до місця дислокації його підрозділу до АДРЕСА_2 , ВЧ НОМЕР_1 була розформована 30 червня 2025 року, тобто вже після того, як ОСОБА_10 було доставлено до органу досудового розслідування. 
При цьому, обвинувачений не повідомляв суду про будь-які спроби повернутися до розташування частини, або про спроби знайти зв`язок із командуванням через ТЦК та СП або через ВСП чи будь-який правоохоронний орган тощо.
Обвинувачений зазначив, що він не був згодний з висновками ВЛК, разом з тим, довідку ВЛК останній так і не отримав. Огляд ОСОБА_10 не проходив, а повернувся до дому. Як зазначив у судовому засадні обвинувачений, він не повернувся до частини, тому що злякався. 
Вказані докази в своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_10 у пред`явленому йому обвинуваченні та спростовують доводи захисника обвинуваченого – адвокат ОСОБА_11 про необхідність виправдання останнього.
5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.
Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази, які в своїй сукупності підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_10 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, суд вважає, що його вина повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в у мовах воєнного стану.
6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , суд визнає щире каяття у скоєному, адже у судовому засіданні він визнав вину, висловив критику до своєї протиправної поведінки.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , судом не встановлено.
7. Мотиви призначення судом покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, - раніше не судимий, за місцем служби має посередню характеристику, соціальні зв`язки - неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, проходив військову служу на посаді стрільця помічника-гранатометника і стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Санкцією ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. 
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення (злочину), ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, позицію обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, зважаючи на позицію прокурора, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 5 ст. 407 КК України. 
Оскільки нормами ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 75 Кримінального кодексу України встановлено пряму заборону застосування цих статей у кримінальних провадження за ст.407 КК України, ці питання судом не вирішуються.
8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, суд не вбачає підстав для заміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді застави до набрання вироком законної сили.
Так, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2024 року відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обраховувати з моменту фактичного затримання з 14-45 години 30.10.2024 року, з можливістю внесення застави у розмірі 60560,00 гривень (а.с. 145-151). Відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 0.0.3977050205.1 ОСОБА_20 31.10.2024 за ОСОБА_10 була внесення застава у розмірі 60560,00 гривень (а.с. 143).
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання.
На підставі довідки про звільнення серії ЗАП № 10310 ОСОБА_10 тримався під вартою в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» на підставі ухали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2024, звідки звільнений 31.10.2024.
З урахуванням наведеного та відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 30 по 31 жовтня 2024 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлений, речові докази у справі відсутні, витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст. ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_10 залишити – заставу.
Після набрання вироком законної сили повернути заставу у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, внесену 31 жовтня 2024 року, заставодавцю ОСОБА_20 .
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту фактичного затримання.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 30 по 31 жовтня 2024 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1