Провадження № 2/211/889/26 
ЄУН 229/348/23 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Грубник О.М., з участю секретаря судового засідання Журавель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет", Міністерства освіти і науки України про стягнення заробітної плати та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача – адвокат Деменкова Є.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», Міністерства освіти і науки України, згідно якого просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 38 485,31 грн. за період з 01.05.2022 по 31.08.2022 (з урахуванням щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки за робочий відпрацьований учбовий рік з 01.09.2021 по 31.08.2022) та моральну шкоду в сумі 15 000 грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.
В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що з 01.09.1997 року позивач працює викладачем з дисципліни «техмеханіка», спеціалістом категорії В, 14 розряду Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний фаховий коледж» Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет». З травня 2022 року позивачу не виплачується заробітна плата, не оплачена відпустка та не виплачені кошти на оздоровлення відповідно до умов колективного договору. Позивачка зверталась до відповідачів з приводу виплати їй заборгованості із заробітної плати, але її заробітна плата станом на день звернення до суду із цим позовом залишається невиплаченою. Так, відповіддю № 1/9898-22 від 30.08.2022 р Міністерство освіти і науки України повідомило позивачку про те, що грошові кошти на виплату заробітної плати виділені, але потрібно, щоб відповідні відомості подав Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» до МОН через свої структурні підрозділи, тобто, бездіяльність посадових відповідальних осіб з боку відповідачів призвела до виникнення заборгованості зі сплати заробітної плати позивачці. Таким чином, зазначає, що відповідач Міністерства освіти і науки України не профінансував, а Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» не виплатив позивачу заробітну плату за період з 01.05.2022 року по 31.08.2022 року та компенсації з приводу реорганізації в загальній сумі 38 485, 31 грн., тому просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму. Оскільки відповідачі самоусунулися від вирішення питання щодо організації виплати боргу із заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки, оплати щорічної відпустки за відпрацьований робочий 2021-2022 рік, то позивачці були спричинені додаткові незручності та душевні страждання, які, хоч і не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, але виразилися у душевних стражданнях та переживаннях, яких зазнав позивач у зв`язку із порушенням його прав, позбавлення права на отримання заробітної плати, яка так вкрай важлива для позивачки в теперішньому стані, самоусунення відповідачів від вирішення питання по суті в досудовому порядку (перекладання обов`язків один на одного щодо організації виплати заробітної плати позивачу), вимагає від позивача вжиття додаткових заходів для захисту своїх прав, враховуючи необхідність зміни його нормального життєвого стану, зокрема у зв`язку із витрачанням часу та коштів на звернення до суду, що також спричинило значні незручності позивачці, оскільки вона не отримувала заробітну плату. Виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 15 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. За надання юридичної допомоги ним понесені витрати в сумі 3000 грн., які також просить стягнути солідарно з відповідачів.
04. квітня 2023 року на підставі ухвли Дружківського міського суду Донецької області від 24 квітня 2023 року провадження у справі було відкрито та справу призначено у судове засідання(т.1 а.с.99)
08 березня 2024 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог ( з урахуванням поданої інформації пенсійним фондом України) до ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» та Міністерства освіти і науки України
В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що в провадженні Дружківського міського суду Донецької області знаходиться справа №229/348/23 за позовом ОСОБА_2 до ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» та Міністерства освіти і науки України про стягнення заборгованості із заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки за робочий відпрацьований учбовий рік з 01.09.2021 по 31.08.2022, моральної шкоди, тощо. 07.11.2023 року було отримано від пенсійного фонду лист №0500-0704-8/94705, яким ГУ ПФУ в Донецькій області підтвердив, що ОСОБА_2 є досі працівником ВСП БІФК ДВНЗ ДонТУ, за інформацією, що міститься у рієстрі застрахованих осіб по ОСОБА_3 наявна інформація про суми нарахованого доходу за період 01.1998 року по 03.2022 р. страхувальником Відокремлений структурний підрозділ «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» відсуня в реєстрі застрахованих осіб. З урахуванням відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області, вважаємо за необхідним уточнити свої позовні вимоги у справі №229/348/23. Доказів виплати заробітної плати позивачці у спірний період, направлених до пенсійного фонду, податкового органу, Відокремлений структурний підрозділ «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» також не надав, а пенсійний фонд підтвердив відсутність зазначених документів. Всі банківські установи, казначейська служба працювала і працює, доступ до звітів ВСП «БІФК ДВНЗ «Донецький НТУ», у тому числі і за виплатами своїм працівникам у ДВНЗ «Донецький Національний Технічний Університет» був у 2022 році та є. Окрім цього, відповідно до розподілу 4 Колективного договору між роботодавцем та трудовим колективом ВСП «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» до основних обов?язків роботодавця відноситься обов?язок видавати заробітну плату педагогічним і іншим працівникам у встановлені строки, забезпечувати надання установлених пільг згідно чинного законодавства України, своєчасно подавати центральним органам державної виконавчої влади встановлену статистичну і бугалтерську звітність, тощо.
ОСОБА_2 подала разом із позовом розрахунок заборгованості її заробітної плати. заборгованості її заробітної плати. Місячна заробітна плата складає 10 026.69 грн (тобто, в період з 01.09.2022 по 06.07.2022 р.)Для проведення розрахунків за основу взяті дані з ПФУ за формою ОК-5. Ця сума відповідає тарифікаційним спискам працівників ВСП «БІФК ДВНЗ «Донецький ТУ» та за даними позивачки був узгоджений з відділом середньострокового прогнозування поточного планування фінансів закладів фахової передвищої освіти МОНУ. Відповідно до даних пру в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування, який, до речі, відповідно до ст. 48 КЗпП України заповнюється і ведеться роботодавцем щодо обліку трудової діяльності працівників в електронній формі, в цьому реєстрі по ОСОБА_4 з 01.04.2022 року відсутня інформація про суми отриманого позивачкою доходів - заробітної плати від ВСП «БІФК ДВНЗ «Донецький НТУ». Таким чином, враховуючи відсутність у відповідачів належних та допустимих підстав для невиплати заробітної плати позивачці у спірний період, як і доказів виплати заробітної плати за спірний період, приймаючи до уваги, що з позивачкою до теперішнього часу не припинені трудові відносини, відповідачі зобов?язані виплатити позивачці її заробітну плату за квітень, травень, червень 2022 р і 6 днів липня 2022 р, яка складає відповідно: 10 026,69 грн (місячна заробітна плата позивачки) х 3 міс = 30 080,07 грн
Одноденна заробітна плата позивачки відповідно складає 334,22 грн. Заробітна плата за період з 01.07.2022 р по 06.07. 2022 р відповідно складає: 334,22 грн х 6 днів = 2 005,32 грн.
Основна шорічна відпуска надається педпрацівникам у розмірі 56 календарних днів за період 01.09.2021 по 31.08.2022 навчальний рік. Відповідно графіку відпусток викладачів ВСП БІФК ДВН3 ДонНТУ за 2021-2022 навчальний рік узгоджено для позивачки - 56 календарних дня. (номер у графіку N? 17). Враховуючи, що дату відпустки сторони не змінювали, відповідачі зобов?язані виплатити позивачці відпускні в розмірі: 334,22 грн (одноденна заробітна плата позивачки) х 56 днів = 18 716,32 грн
Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Положення про виплату матеріальної допомоги працівникам ВСП «БІФК ДВНЗ «Донецький НТУ» держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення в розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати при наданні щорічної відпустки.
Ця матеріальна допомога є обов?язковою, і кошти на її виплати мають бути затверджені кошторисом. Звертаю увагу суду, що в усіх учбових закладах такий кошторис складається і затверджується перед навчальним роком, на весь навчальний учбовий рік. 
Тобто, враховуючи, що предметом спору є невиплата заробітної плати за навчальний учбовий 2021-2022 рік, вказані суми матеріальної допомоги на оздоровлення були затверджені до початку навчального учбового року (2021-2022). Позивачка ОСОБА_5 є педагогічним працівником, має категорію В 14 розряду, таким чином, відповідно п.3.2. розділу 3 Положення про виплату матеріальної допомоги працівникам ВСП «БІФК ДВНЗ Донецький НТУ» та Постанови КМУ від 30.08.2002 р N? 1298 «про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» відповідачі зобов?язані виплатити позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі її окладу, відповідно до розряду, що у грошовому еквіваленті складає 7 701,10 грн.
Таким чином, загальна сума позовних вимог ОСОБА_2 станом на теперішній час відповідно складає: 30 080,07 грн + 2005,32 грн + 18 716,32 грн + 7 701,10 грн = 58 502,81 грн
Відповідно до ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, тобто позивач правомірно заявляє свої позовні вимоги в збільшеному розмірі. На підставі викладеного, враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», тому позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення солідарно з відповідачів 58 502,81 грн є обґрунтованими (постанова КІС ВС від 25.01.2023 р у справі № 209/3103/21)
Відповідно до наданої інформації Міністерством освіти і науки України залишок коштів по ВСП «БІФК ДВНЗ «Донецький НТУ» на кінець календарного 2022 року повернуто коштів в розмірі 783 185,72 грн, ці кошти МОНУ виділяло учбовому закладу ВСП «БІФК ДВНЗ «Донецький НТУ» на підставі обґрунтованих раніше поданих заявок ВСП «БІФК ДВНЗ «Донецький HTУ».
Що стосується інформації, наданої ГУ ПФУ в Донецькій області у листі №0500-0704-8/94705, про припинення діяльності ВСП «БІФК ДВНЗ «Донецький НТУ» шляхом приєднання до ВСП «КІФК ВНЗ «Донецький НТУ» слід зазначити, що така обставина, по-перше, не звільняє відповідачів провести розрахунки із працівниками на учбовий навчальний 2021-2022 рік, тим паче, що припинення ВСП «БІФК ДВНЗ «Донецький НТУ» було проведено після закінчення вказаного спірного навчального учбового 2021-2022 року (23.09.2022 р- згідно даних ПФУ), по-друге, позивач ОСОБА_2 є непзвільненим працівником станом і на сьогодні, по-третє, відповідачі суду не надали ліквідаційний звіт та передавальний акт щодо правонаступництва, і, Європейській суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Чуйкіна проти України» (заява №28924/04), «Нікітіна проти Росії» (заява № 47486/070) наголосив, що незалежно від того, який орган конкретно відповідає за виконання функції сплати боргів своїх державних органів у будь-який момент часу, особливо беручи до уваги те, що потреби, які змінюються, змушують державу часто змінювати свою організаційну структуру, включаючи формування нових та ліквідацію старих, виконання своїх зобов' язань було залишається обов?язком держави. Отже, відповідачі, зобов?язані розрахуватися iз позивачем за начальний учбовий 2021-2022 рік, а тому, на підставі викладеного, просить суд долучити до матеріалів справи №229/348\23 відповідь ГУ ПФУ в Донецькій області від 06.11.2023 року із трудовою книжкою позивачки, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість із заробітної плати за період з 01.04.2022 року по 31.08.2022 року ( з урахуванням щорічноїх відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки за робочий відпрацьований учбовий рік з 01.09.2021 р. по 31.08.2022 р.) в розмірі 58 502, 81 грн, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 15 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. За надання юридичної допомоги ним понесені витрати в сумі 3000 грн., які також просить стягнути солідарно з відповідачів.
23 травня 2023 року від представника відповідача Міністерства освіти і науки України Остапенко Ю.О. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що Міністерство освіти і науки України повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630 (зі змінами), визначено, що МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передач технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності. Міністерство освіти і науки неодноразово листами від 28.02.2022 № 1/3292-22, від 06.03.2022 № 1/3370-22, від 07.03.2022 № 1/3378-22, від 15.03.2022 № 1/3463-22 доводило до департаментів (управлінь) освіти і науки обласних, Київської міської державних (військово-цивільних) адміністрацій інформацію щодо особливостей застосування норм трудового законодавства під час дії правового режиму воєнного стану, зокрема щодо оплати праці працівників закладів освіти під час призупинення навчання, в умовах дистанційного навчання, під час простою тощо (зазначені листи є у вільному доступі на сайті Міністерства освіти і науки України). Відповідно до частини першої статті 57-1 Закону України «Про освіту» (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державних гарантій в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану» від 15.03.2022 № 2126-ІХ, що набув чинності 20.03.2022) працівникам закладів освіти, установ освіти, наукових установ, у тому числі тим, які в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану в Україні чи окремих її місцевостях, оголошених у встановленому порядку (особливий період) були вимушені змінити місце проживання (перебування), залишити робоче місце, місце навчання, незалежно від місця їх проживання (перебування) на час особливого періоду гарантується, зокрема, організація освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників; збереження місця роботи, середнього заробітку та інших виплат, передбачені законом. 
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, їх представники, посадові особи (керівники, голови, начальники), органи управління (структурні підрозділи) у сфері освіти приймають у межах своєї компетенції рішення, обов?язкові до виконання на відповідній території, для реалізації державних гарантій, визначених частиною першою цієї статті, в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану (особливого періоду).
Відповідно до статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-ІХ заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. 
Зазначає, що Міністерство освіти і науки постійно контролює ситуацію щодо виплати заробітної плати працівникам закладів освіти, зокрема спрямування коштів освітньої субвенції з державного бюджету, яка спрямовується на оплату праці педагогічних працівників закладів освіти, надходить на рахунки у повному обсязі з рахунків відкритих асигнувань за узагальненими показниками загального фонду державного бюджету України. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 09.05.2022 №420 «Про тимчасове переміщення відокремлених структурних підрозділів ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» з метою збереження життя та здоров`я громадян України, а також створення безпечного освітнього середовища, організації здобуття освіти, освітнього процесу в умовах воєнного стану, Відокремлений структурний підрозділ «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (ВСП БІФК ДонНТУ), тимчасово переміщений на базу Луцького національного технічного університету за адресою: вул. Софії Ковалевської, 29, м. Луцьк, Волинська область, 43012, до завершення дії воєнного стану. Відповідно до статей 104-107 Цивільного кодексу України, статті 28 Закону України «Про фахову передвищу освіту», пункту 14 частини другої статті 32 Закону України «Про вищу освіту», статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ураховуючи подання Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 01.07.2022 №01-09/385 та рішення Вченої ради Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 30.06.2022, протокол № 6, МОН винесло наказ від 29.07.2022 № 676 «Про реорганізацію відокремлених структурних підрозділів Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет». Цим наказом МОН погодилося з рішенням Вченої ради Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» щодо реорганізації Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (код ЄДРПОУ ВП 33670479) шляхом його приєднання до Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (код ЄДРПОУ ВП 36512800). Установлено, що Відокремлений структурний підрозділ «Костянтинівський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» є правонаступником прав і обов`язків Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», якому наказано здійснити інвентаризацію майна Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет». Державному вищому навчальному закладу «Донецький національний технічний університет» наказано утворити комісію з реорганізації Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та забезпечити здійснень заходів з реорганізації відповідно до законодавства. У квітні та травні 2022 року ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ був профінансований МОН у повному обсязі лімітів, затверджених закладу освіти у встановленому порядку. За інформацією управління бухгалтерського обліку та звітності, органи ДКСУ не повідомляли про непроходження платежів або повернення коштів, що свідчить про те, що платіж пройшов, а отже, місячний фонд заробітної плати був профінансований МОН у повному обсязі. За інформацією керівництва Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (далі - Коледж-Костянтинівка), який згідно з пунктом 1 наказу МОН від 29.07.2022 № 676 є правонаступником ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ, відповідно до наданої органом ДКСУ виписки, фінансування за травень надійшло на рахунки ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ у розмірі: квітень -1 098 630 грн., травень 1 076 390 грн., з яких виплачено попереднім керівництвом ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ аванс та нарахування на заробітну плату. Починаючи з червня 2022 року відділ, що здійснює фінансування закладів фахової передвищої освіти, які належать до сфери управління МОН, щомісячно здійснює розсилку на офіційні електронні адреси закладів, які перебувають на тимчасово окупованих територіях, територіях бойових дій (згідно з актуальною редакцією відповідного наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України), посилання на google-форми для отримання інформації, необхідної для фінансування таких закладів. Інформація за підписами керівника та головного бухгалтера такого закладу містить фактичну потребу у фінансуванні заробітної плати на певний місяць (з урахуванням простоїв, призупинення дії трудового договору, необхідності виплат при звільненні тощо) а також інших виплат (стипендій, комунальних витрат тощо). Така інформація від ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ, а також бухгалтерська та фінансова звітність до МОН жодного разу не надходила. МОН неодноразово зверталося у телефонному режимі, а також листом від 30.08.2022 № 1/9898-22 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та правонаступника ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ - Коледжу-Костянтинівка стосовно надання вищезазначеної інформації, яка є підставою для перерахування МОН коштів. У серпні 2022 року ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ був профінансований у обсягах, зазначених у інформації, наданій Державним вищим навчальним закладом «Донецький національний технічний університет». 
Щодо переміщення та реорганізації у відзиві зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та загостренням бойових дій в Донецькій області наказом Міністерства освіти і науки України від 09.05.2022 року № 420 «Про тимчасове переміщення відокремлених структурних підрозділів Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ тимчасово переміщено до міста Луцьк. Однак, адміністрація закладу освіти своєчасно не виконала наказ МОН про переміщення. Колишній директор ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ ОСОБА_6 не організував переміщення архівних документів (особових справ працівників, документів бухгалтерського обліку тощо), технічного та програмного забезпечення. Наказом МОН від 29.07.2022 року № 676 «Про реорганізацію відокремлених структурних підрозділів Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ реорганізовано шляхом його приєднання до Коледжу-Костянтинівка. 
Процес реорганізації ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ незавершений у зв`язку із загостренням бойових дій у місті Бахмут та неможливістю здійснити інвентаризацію майна та скласти передавальні акти державного майна від ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ до Коледжу-Костянтинівка. Залишок коштів по ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ на кінець календарного року 2022 року в сумі 783 185,72 грн. повернуто до бюджету. На даний час ніякими первинними бухгалтерськими документами ВСП БІФК ДВИ ДонНТУ його правонаступник ОСОБА_7 не володіє. З липня 2022 року керівництво Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» здійснювало прийом на роботу персоналу до ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ. Фінансування, що надходило після травня використовувалося на оплату праці новоприйнятих працівників, тих, які працювали в місті Луцьк та сплату податків. Тобто, МОН звертає увагу, що у цій справі стороною провадження є Державний вищий навчального заклад «Донецький національний технічний університет» та позовні вимоги стосуються виключно правовідносин позивача та відповідача ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ. Зазначає, що повноваження, пов`язані з нарахуванням заробітної плати педагогічних та інших працівників є автономією навчального закладу, гарантованою статтею 23 Закону України «Про освіту», у яку Міністерство не має права втручатись, а саме до виконання обов`язків ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ щодо нарахування та виплати заробітної плати відповідно до штатного розпису. А тому позовна вимога позивача про стягнення з Міністерства заробітної плати є необґрунтованою та такою, що суперечить чинному законодавству, оскільки Міністерство, як орган державної влади відповідно до повноважень та компетенції, заробітну плату позивачу нараховувати не уповноважене. Щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що за змістом ст. 237-1 КЗпП України підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо обґрунтування суми заявленої моральної шкоди у розмірі 15000 грн, а тому вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, є необґрунтованою, оскільки Міністерством як суб`єктом владних повноважень було вчинено всіх необхідних дій, з метою збереження життя та здоров`я громадян України, а також створення безпечного освітнього середовища, організацію здобуття освіти, освітнього процесу в умовах воєнного стану. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що ці витрати позивачем не підтверджені. Вважає, що відповідно до позовних вимог позивача, предмету позову, Міністерство не є належною стороною судового провадження (відповідачем), оскільки не перебуває та не перебувало з позивачем у трудових відносинах, тим паче ніколи не нараховувало заробітної плати останньому.
04 вересня 2023 року представником позивача була подана заява про долучення до матеріалів справи №229/348/23 документів: колективного договору, адвокатських запитів про надання доказів, інформацію з додатку «Дія» ОСОБА_2 про те, що остання станом на 31.08.2023 року за даними реєстрів Державної податкової служби та Пенсійного фонду України працює у Відокремленому структурному підрозділі «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», копію наказу №109 в/к від 02.11.2021 року «Про педагогічне навантаження викладачів на 2021-2022 навчальний рік, заява позивачки від 04.09.2023, копія графіку відпусток викладачів коледжу за 2021-2022 навчальний рік та про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 38 485,31 грн. за період з 01.05.2022 по 31.08.2022 (з урахуванням щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки за робочий відпрацьований учбовий рік з 01.09.2021 по 31.08.2022) та моральну шкоду в сумі 15 000 грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.
16.09.2024 року від представника відповідача Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» Гончарової Ж.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні вимог позивача, так як позивачем не надано доказів про перебування у трудових відносинах з відповідачем та фактичного виконання ним своїх посадових обов`язків, оскільки у доданих копіях трудової книжки містяться записи з посиланням на накази, оригінали яких відсутні у відповідача, і тому такі докази в силу ст. 79 ЦПК України неможливо вважати достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У зв`язку з наведеними обставинами та перебуванням будівель коледжу у м. Бахмуті на території, наближеній до активних бойових дій, у адміністрації університету та коледжу повністю відсутній доступ до документів кадрового та бухгалтерського обліку, що на теперішній час унеможливлює встановлення факту перебування позивача у трудових відносинах з коледжем. Враховуючи, що стосовно позивача відсутні документи кадрового та бухгалтерського обліку, позивач як працівник до роботи не став, будь-яких трудових функцій за посадою не виконував, тому відсутні підстави для виплати заробітної плати і така вимога не підлягає задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди представник відповідача зазначив, що позивачем не надано доказів для підтвердження заподіяння йому моральної шкоди, позивач не наводить доказів в залежності від чого розрахована саме така сума моральної шкоди тощо, тому така вимога не підлягає задоволенню. Щодо стягнення витрат на правову допомогу зазначає, що представником позивача до суду подано низку позовних заяв аналогічного змісту, відрізняються тільки данні позивача та прохальна частина, тому така позовна вимога підлягає зменшенню.
16.09.2024 від представника відповідача Міністерства освіти і науки України надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що Міністерство освіти і науки України повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, Міністерство освіти і науки неодноразово листами від 28.02.2022 N? 1/3292-22, від 06.03.2022 № 1/3370-22, від 07.03.2022 N? 1/3378-22, від 15.03.2022 № 1/3463-22 доводило до департаментів (управлінь) освіти і науки обласних, Київської міської державних (військово-цивільних) адміністрацій інформацію щодо особливостей застосування норм трудового законодавства під час дії правового режиму воєнного стану, зокрема щодо оплати праці працівників закладів освіти під час призупинення навчання, в умовах дистанційного навчання, під час простою тощо (зазначені листи є у вільному доступі на сайті Міністерства освіти і науки України).
Відповідно до частини першої статті 571 Закону України «Про освіту» (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державних гарантій в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану» від 15.03.2022 N? 2126-1X, що набув чинності 20.03.2022) працівникам закладів освіти, установ освіти, наукових установ, у тому числі тим, які в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану в Україні чи окремих її місцевостях, оголошених у встановленому порядку (особливий період) були вимушені змінити місце проживання (перебування), залишити робоче місце, місце навчання, незалежно від місця їх проживання (перебування) на час особливого періоду гарантується, зокрема, організація освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників; збереження місця роботи, середнього заробітку та інших виплат, передбачених законом.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, їх представники, посадові особи (керівники, голови, начальники), органи управління (структурні підрозділи) у сфері освіти приймають у межах своєї компетенції рішення, обов?язкові до виконання на відповідній території, для реалізації державних гарантій, визначених частиною першою цієї статті, в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану (особливого періоду).
Отже, держава гарантує працівникам закладів і установ освіти забезпечення виплати заробітної плати або збереження середнього заробітку незалежно від їх поточного місця проживання (перебування) в Україні чи за її межами, у тому числі шляхом прийняття рішення про оголошення простою у закладах освіти, що не можуть здійснювати освітню діяльність внаслідок збройної агресії російської федерації. Саме з цієї причини працівники закладів та установ освіти, як працівники бюджетних установ, не мали права на отримання державної допомоги в рамках програми "єПідтримка", оскільки повинні отримувати заробітну плату безпосередньо у закладі освіти.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 N? 2136-IX заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своечасне отримання заробітної плати.
Під час воєнного стану працівники можуть виконувати завда буду штатному режимі або за межами робочого приміщення, адміністративної будівлі (дистанційно).
Порядок і підстави дистанційної роботи не передбачено законодавством про працю.
Відповідно до статті 602 Кодексу законів про працю України (далі - К3пП) за дистанційною формою організації праці робота виконується працівником поза робочими приміщенням чи територією власника або уповноваженого ним органу, в будь якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікативних технологій.
Відповідно до частини першої статті 113 КЗпП час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).
У частині третій статті 113 КЗпП зазначено, що за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров?я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.
Відповідно до пункту 8.3.3 Галузевої Угоди між Міністерством освіти і науки Україна та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2021-2025 роки, що зареєстрована Міністерством економіки України 18.06.2021 за №12, сторони рекомендують керівникам установ та закладів освіти забезпечити оплату простою працівникам, включаючи непедагогічних та тих, які працюють за сумісництвом, не з їх вини в розмірі середньої заробітної плати.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 N? 221 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану» надано право керівникам державних органів, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні межах фонду заробітної плати, передбаченого у кошторисі, самостійно визначати розмір оплати часу простою працівників, але не нижче від двох третин тариифної ставки встановленого працівникові тарифного розгляду (посадового окладу).
Міністерство освіти і науки листом від 19.03.2022 № 1/3556-22 інформувало керівників закладів та установ освіти, які розташовані в місцях бойових дій або під тимчасовою окупацією, про можливість змінити місце розташування та перейти на обслуговування до органів Казначейства за новою адресою розташування. У разі переходу на обслуговування до іншого органу Казначейства розпорядники бюджетних коштів (одержувачі бюджетних коштів) керуються Порядком формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 № 1691 (міститься у вільному).
Порядок виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 N? 590 (зі змінами).
Розрахунково-касове обслуговування розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів здійснюється Державною казначейською службою та його органами в особливому режимі в установленому законодавством порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Порядком.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 13.03.2022 № 267 «Деякі питання затвердження фінансових документів та казначейського обслуговування в умовах воєнного стану».
Міністерство освіти і науки постійно контролює ситуацію щодо виплати заробітної плати працівникам закладів освіти, зокрема спрямування коштів освітньої субвенції з державного бюджету.
Освітня субвенція, яка спрямовується на оплату праці педагогічних працівників закладів освіти, надходить на рахунки у повному обсязі з рахунків відкритих асигнувань за узагальненими показниками загального фонду державного бюджету України.
Керівники закладів освіти мають встановлювати працівникам підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати), надбавки і доплати за окремі види діяльності у розмірах, визначених нормативними актами з оплати праці. Керівники закладів освіти мають право зменшувати розміри лише тих доплат і надбавок, які встановлені нормативними актами у граничних розмірах або мають необов?язковий характер (за складність, напруженість, за виконання особливо важливої роботи, за престижність праці тощо) і розмір яких залежить від наявного фонду заробітної плати, затвердженого у кошторисі.
Установлено, що Відокремлений структурний підрозділ «Костянтинівський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» є правонаступником прав і обов?язків
Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», наказано здійснити інвентаризацію майна Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет».
Державному вищому навчальному закладу «Донецький національний технічний університет» наказано утворити комісію з реорганізації Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та забезпечити здійснення заходів з реорганізації відповідно до законодавства.
Відтак, відповідно до пункту 1.5. Розділу І Положення Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», затвердженого ректором Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 25.09.2020 N? 25 (далі - Положення про ВСП БІФК ДВНЗ ДОННТУ) Коледж є об?єктом державної власності, підпорядкований Міністерству освіти і науки України та перебуває в структурі Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет».
Щодо стягнення солідарно з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_8 із заробітної плати за період з 01.04.2022 по 31.08.2022 (з урахуванням щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки за робочий відпрацьований учбовий рік з 01.09.2021 по 31.08.2022 в розмірі 58 502,81 грн.) МОН повідомляє наступне.
3 травня 2022 року ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ був профінансований МОН у повному обсязі лімітів, затверджених закладу освіти у встановленому порядку на травень (тобто так, як і у попередні місяці з січня по квітень). За інформацією управління бухгалтерського обліку та звітності, органи ДКСУ не повідомляли про не проходження платежів або повернення коштів, що свідчить про те, що платіж пройшов, а отже, місячний фонд заробітної плати у травні був профінансований МОН у повному обсязі (витяг з електронної бази Державної казначейської служби України надається).
За інформацією керівництва Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецькии національний технічний університет» (далі- Коледж- Костянтинівка), який згідно з пунктом 1 наказу МОН від 29.07.2022 N? 676 є правонаступником ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ, відповідно до наданої органом ДКСУ виписки, фінансування за травень надійшло на рахунки ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ у розмірі 1 076 390 грн., з яких виплачено попереднім керівництвом ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ 519 493,50 грн. із них, аванс: зарплата 351 487,35 грн. та нарахування на заробітну плату 168 006,15 грн.
Починаючи з червня 2022 року відділ, що здійснює фінансування закладів фахової передвищої освіти, які належать до сфери управління МОН, щомісячно здійснює розсилку на офіційні електронні адреси закладів, які перебувають на тимчасово окупованих територіях, територіях бойових дій (згідно з актуальною редакцією відповідного наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України), посилання на google-форми для отримання інформації, необхідно для фінансування таких закладів. Інформація за підписами керівника та головного бугалтера такого закладу містить фактичну потребу у фінансуванні заробітної плати на певний місяць ( з урахування простоїв, призупинення дії трудового договору необхідності виплат при звільненні тощо), а також інших виплат.
Така інформація від ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ, а також бухгалтерська та фінанси звітність до МОН жодного разу не надходила.
МОН неодноразово зверталося у телефонному режимі, а також листом 30.08.2022 №1/9898-22 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та правонаступника ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ Коледжу-Костянтинівка стосовно надання вищезазначеної інформації, яка є підставою для перерахування МОН коштів.
Разом з тим, представник Позивача на обґрунтування вимог вищезазначено заяви надає до суду лист Головного управління ПФУ в Донецькій області від 06.11.2023 N? 0500-0704-8/94705, згідно якого вбачається що нарахування суми доходу за період з 04.2022 по теперішній час стосовно Позивача відсутня.
Звертаємо увагу суду, що Мінфін наказом від 15.12.2020 року N?7731 затвердив нову об?єднану звітність з ПДФО та ЄСВ, яка називається Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
Новий податковий розрахунок включає в себе суми ПДФО, військового збору та єдиного внеску. Він подається роботодавцями, замість Звіту з єдиного внеску та податкового розрахунку за формою №1ДФ. Вперше його подавали за I квартал 2021 року.
Розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) з розбивкою по місяцях звітного кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу (тобто за І квартал, II квартал, III квартал та IV квартал). Окремий Розрахунок за календарний рік не подається.
Розрахунок подається до податкового органу за основним місцем обліку (у т. ч. і за новим основним місцем обліку в разі зміни податкової адреси платника протягом року).
Тобто, фізично закладом освіти був поданий розрахунок до Пенсійного Фонду України за І квартал податкового періоду 2022 року. Нарахування заробітної плати було нараховано та отримано Позивачем, про що свідчать перерахування коштів на рахунок навчального закладу.
Східне міжрегіональне управління Держпраці надало роз?яснення щодо правомірності відмови в оплаті працівнику, в яким немає зв?язку та який не має можливості працювати дистанційно (https://medoc.ua/blog/pracivnik-ne- vihodit-na-zvjazok-ta-ne-pracju-distancijno-shho-robiti-robotodavoju).
Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 6 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв?язку із зведенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також гимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних ос10 15 зазначенням строку дії цих обмежень.
Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" N? 2136-IX (далі - Закон N? 2136-IX) доповнено главу XIX "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) пунктом 2, яким передбачено, що під час ції воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".
На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статей 43, 44 Конституції України (частина друга статті 1 Закону N? 2136-IX).
Відповідно до статті 94 КЗпП та Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій (стаття 60-2 К3пП).
На час загрози поширення епідемії, пандемії, необхідності самоізоляції працівника у випадках, встановлених законодавством, та/або у разі виникнення загрози збройної агресії, надзвичайної ситуації техногенного, природного чи іншого характеру дистанційна робота може запроваджуватися наказом (розпорядженням) роботодавця без обов?язкового укладення трудового договору про дистанційну роботу в письмовій формі. З таким наказом (розпорядженням) працівник ознайомлюється протягом двох днів з дня його прийняття, але до запровадження дистанційної роботи. У такому разі норми частини третьої статті 32 КЗпП не застосовується. Колишній директор ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ ОСОБА_9 не організував переміщення архівних документів (особових справ працівників, документів бугалтерського обліку, тощо)
Наказом МОН від 29.07.2022 року № 676 «Про реорганізацію відокремлених структурних підрозділів Державного навчального закладу «Донецький національний технічний університет»» ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ реорганізовано пляхом його приєднання до Коледжу-Костянтинівка.
Процес реорганізації ВСП БІФК ДВНЗ Доннту незавершений у зв?язку із загостренням бойових дій у місті Бахмут та неможливістю здійснити інвентаризацію майна та скласти передавальні акти державного майна від ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ до Коледжу-Костянтинівка.
Залишок коштів по ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ на кінець календарного року 2022 року у сумі 783 185,72 грн. повернуто до бюджету.
На даний час ніякими первинними бухгалтерськими документами ВСП БІФК ДВН3 ДонНТУ його правонаступник ОСОБА_7 не володіє. з липня 2022 року керівництво Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» здійснювало прийом на роботу персоналу до ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ.
Фінансування, що надходило після травня, використовувалося на оплату праці новоприйнятих працівників, тих, які працювали в місті Луцьк та сплату податків.
Тобто, МОН звертає увагу, що у справі N? 229/250/23 стороною провадження є Державний вищий навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та позовні вимоги, стосуються виключно правовідносин Позивача та відповідача ВСТ БІФК ДВНЗ ДонНТУ, оскільки діє Комісія з реорганізації.
Повноваження пов?язані з нарахуванням заробітної плати педагогічних та інших працівників є автономією навчального закладу, гарантованою статею 23 Закону України «Про освіти», у яку Міністерство не має права втручатись, а саме до виконання обов?язків ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ щодо нарахування та виплати заробітної плати відповідно до штатного розпису.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо обґрунтування суми заявленої моральної шкоди у розмірі 15000 грн, а тому вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, є необґрунтованою, оскільки Міністерством як суб`єктом владних повноважень було вчинено всіх необхідних дій, з метою збереження життя та здоров`я громадян України, а також створення безпечного освітнього середовища, організацію здобуття освіти, освітнього процесу в умовах воєнного стану. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що ці витрати позивачем не підтверджені. Вважає, що відповідно до позовних вимог позивача, предмету позову, Міністерство не є належною стороною судового провадження (відповідачем), оскільки не перебуває та не перебувало з позивачем у трудових відносинах, тим паче ніколи не нараховувало заробітної плати останньому.
07 липня 2025 року на підставі рішення ВРП підсудність Дружківського міського суду змінена на підсудність Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу.
На підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду (т.2 а.с.184).
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача Міністерства освіти та наукі у судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу у їх відсутності, надала суду відзив, згідно з яким заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Представник відповідача ДВНЗ "Донецький національний технічний університет" у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи її повідомлено належним чином, надала суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
З огляду на вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке.
Суд установив, що відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 09.05.2022 № 420 «Про тимчасове переміщення відокремлених структурних підрозділів ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» з метою збереження життя та здоров`я громадян України, а також створення безпечного освітнього середовища, організації здобуття освіти, освітнього процесу в умовах воєнного стану, відокремлений структурний підрозділ «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (ВСП БІФК ДонНТУ), тимчасово переміщений на базу Луцького національного технічного університету за адресою: вул. Софії Ковалевської, 29, м. Луцьк, Волинська область, 43012, до завершення дії воєнного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фахову передвищу освіту» безпосереднє управління діяльністю закладу фахової передвищої освіти здійснює його керівник (директор, начальник тощо). Права, обов`язки та відповідальність керівника закладу фахової передвищої освіти визначаються законодавством і установчими документами закладу фахової передвищої освіти.
Проте, адміністрація закладу освіти своєчасно не виконала наказ МОН про переміщення. Колишній директор ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ ОСОБА_6 не організував переміщення архівних документів (особових справ працівників, документів бухгалтерського обліку тощо), технічного та програмного забезпечення.
Відповідно до статей 104-107 Цивільного кодексу України, статті 28 Закону України «Про фахову передвищу освіту», пункту 14 частини другої статті 32 Закону України «Про вищу освіту»,статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ураховуючи подання Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 01.07.2022 №01-09/385 та рішення Вченої ради Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 30.06.2022, протокол № 6, МОН видало наказ від 29.07.2022 № 676 «Про реорганізацію відокремлених структурних підрозділів Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет». Цим наказом МОН погодилося з рішенням Вченої ради Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» щодо реорганізації Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (код ЄДРПОУ ВП 33670479) шляхом його приєднання до Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (код ЄДРПОУ ВП 36512800). Наказом встановлено, що Відокремлений структурний підрозділ «Костянтинівський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» є правонаступником прав і обов`язків Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», якому наказано здійснити інвентаризацію майна Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет». Державному вищому навчальному закладу «Донецький національний технічний університет» наказано утворити комісію з реорганізації Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та забезпечити здійснень заходів з реорганізації відповідно до законодавства.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у період з 01.09.1997 року по теперішній час перебуває в трудових відносинах з Відокремленим структурним підрозділом «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет».
Згідно із ст. 48 КЗпП України облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеномуЗаконом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
У п. 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження).
Як вбачається із Закону України від 05.02.2021 № 1217-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі`роботодавцю доступна історія трудової діяльності працівника в електронному вигляді і може бути врахована під час обчислення трудового стажу та ін.
До позовної заяви для підтвердження трудових відносин позивачем надано копію трудової книжки серії НОМЕР_1 дата заповнена 01 вересня 1997 року (т.1 а.с.15).
Також, факт трудових відносин позивача з відокремленим структурним підрозділом «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет, вбачається з витягу з реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, вбачається, що станом на березень 2022 року ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з Відокремленим структурним підрозділом «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет».
Отже, позивач з 01.01.1997 року перебуває у трудових відносинах з Відокремленим структурним підрозділом «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», на посаді викладача з дисципліни «техмеханіка» та є спеціалістом категорії "В" 14 розряду, записи в трудовій книжці про її звільнення відсутні.
Подані до суду документи стороною позивача містять або кваліфікований електронний підпис, або власноручний, тому заявлені клопотання представників відповідачів про визнання неналежними доказів, які подані стороною позивача не потрібно задовольняти. Крім того, суд зазначає, що обов`язок доказування при вирішенні трудових спорів покладений саме на роботодавця, а не на позивача. Отож, суд вважає доведеним факт перебування сторін у трудових відносинах за спірний період.
Стаття 94 КЗпП Українив изначає, що заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило, у грошовому еквіваленті, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
Згідно з ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно зі ст. 30 КЗпП України працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством. Отже, трудовій договір передбачає, що саме роботодавець повинен забезпечити умови праці працівника, тобто забезпечити працівника роботою. Працівник отримує заробітну плату за факт виконаної роботи (за процес), а не за кінцевий результат (в протилежність цивільно - правової угоди, де оплачується саме кінцевий результат роботи). Таким чином оплаті підлягає весь час знаходження працівника у трудових відносинах до дати звільнення.
Відповідно до частини першої статті 57-1 Закону України «Про освіту» (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державних гарантій в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану» від 15.03.2022 № 2126-ІХ, що набув чинності 20.03.2022) працівникам закладів освіти, установ освіти, наукових установ, у тому числі тим, які в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану в Україні чи окремих її місцевостях, оголошених у встановленому порядку (особливий період) були вимушені змінити місце проживання (перебування), залишити робоче місце, місце навчання, незалежно від місця їх проживання (перебування) на час особливого періоду гарантується, зокрема, організація освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників; збереження місця роботи, середнього заробітку та інших виплат, передбачені законом.
Представником відповідача ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» не спростовано факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем та виконання ним своїх трудових обов`язків, позивач не зобов`язаний вести табелі обліку робочого часу, облік виконаної роботи, щоб доводити це при нарахуванні заробітної плати, не надано також і доказів звільнення ОСОБА_2 із займаної посади. Перебування позивача у трудових відносинах з роботодавцем підтверджується відомостями з ГУ ПФУ України в Донецькій області, копією трудової книжки.
Посилання представника відповідача ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» на відсутність оригіналів наказів, які зроблено у записах доданої копії трудової книжки, не приймаються судом до уваги, оскільки саме через відсутність прояву належної обачності керівника ВСП БІФК ДонНТУ і невиконання свочасних дій згідно Закону України «Про освіту» щодо належної організації роботи навчального закладу, було втрачено доступ до будь-якої документації Коледжу.
Згідно з листом Міністерства освіти і науки України від 25.04.2022 року № 1/4444-22 «Про оплату праці працівників закладів освіти» - посадові особи (керівники, голови, начальники), органи управління (структурні підрозділи) у сфері освіти приймають у межах своєї компетенції рішення, обов`язкові до виконання на відповідній території, для реалізації державних гарантій, визначених частиною першою цієї статті, в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану (особливого періоду).
28.08.2022 року Листом № 1/9898-22 Міністерство освіти і науки України, у зв`язку із надходженням численних звернень з приводу переміщення співробітників та невиплати заробітної плати працівникам Бахмутського коледжу звернулось до ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» та правонаступника коледжу - Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний коледж ДВНЗ ДНТУ» з проханням терміново повідомити про стан справ з виконанням наказів МОН, вжиття заходів щодо забезпечення виплати заборгованих коштів та проінформувати заявників та МОН.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (зі змінами) - заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати та не звільняється від обов`язку виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій.
Посилання представника відповідача ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» про те, що в м.Бахмуті велись активні бойові дії і позивач не міг там виконувати свої обов`язки суд не може прийняти до уваги, оскільки інформації про те, що Коледж переміщено, а потім реорганізовано, вказівок припинити працювати від керівництва Коледжу позивач не отримував. Іншого відповідачами не доведено.
Згідно з п. 3.1.1., 3.1.2. Колективного договору між роботодавцем та трудовим колективомвідокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», схваленого на загальних зборах трудового колективу 24.09.2021 року протокол № 2/2021 (надалі Колективний договір), оплата праці працівників Коледжу здійснюється на підставі законів України та інших нормативно-правових актів, Галузевої угоди, цього Колективного договору в межах затверджених кошторисів доходів і видатків на утримання Коледжу.
Кошти загального фонду Державного бюджету - визначаються щорічно Законом України «Про Державний бюджет України», затвердженого в кошторисі та плані використання коледжу за відповідною бюджетною програмою.
Кошти спеціального фонду Державного бюджету, затверджуються в кошторисі та плані використання коледжу за відповідними бюджетними програмами та формуються за рахунок платних послуг, які можуть надаватися коледжем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 p. № 796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності» та інших нормативно-правових актів, що регулюють надання платних послуг у навчальних закладах. Також до спеціального фонду відносяться кошти з інших джерел власних надходжень (благодійні та спонсорські внески, фінансова підтримка місцевих органів влади, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб тощо).
Джерелом фінансування фонду оплати праці Коледжу є Державний бюджет України. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені Колективним договором або наказом Роботодавця, погодженим з Профспілковим комітетом, двічі через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, і не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. На момент укладання даного Колективного договору строки виплати заробітної плати встановлено такі: за першу половину місяця - 15-те число поточного місяця, за другу половину - 30-те число місяця, за який виплачується заробітна плата.
Пунктом 1.3 Колективного договору (том 1 арк.с.158-171) визначено, що він є чинним з дня затвердження загальними зборами трудового колективу та дійсний до укладання нового договору або його перегляду. Невід`ємною частиною Колективного договору є додатки до нього (п.1.10).
Колективний договір Коледжу внесено в реєстр колективних договорів, змін і доповнень до них за 2021 рік на сайті Бахмутської міської ради 20.10.2021 під номером 64 (лист реєструючого органу з інформацією про повідомну реєстрацію угоди № 09/5186-1 від 20.10.2021 р.).
Коледжу надані рекомендації № 24 від 20.10.2021 щодо приведення у відповідність деяких положень Колективного договору, які не впливають на вирішення даного спору.
Зміни до Колективного договору з урахуванням наданих рекомендацій схвалені на Загальних зборах трудового колективу 9 листопада 2021 року (протокол 3/2021) та зареєстровані у Бахмутській міській раді (номер 69 в реєстрі, повідомна реєстрація № 01-32/5085/0/2-21 від 22.11.2021) (посилання: сайт Бахмутської міської ради, https://artemrada.gov.ua).
Пунктом 2.1.12 Колективного договору передбачено, що за три місяці до прийняття рішення про ліквідацію, злиття, приєднання, поділ, зміну власника або організаційно-правової форми закладу проводити консультації з профкомом щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшенню несприятливих наслідків таких змін.
Згідно з пунктом 3.1.13 Роботодавець (Коледж) зобов`язується виплачувати щорічну грошову винагороду педагогічним працівникам відповідно до ст.57 Закону України «Про освіту» відповідно до Положення про порядок надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам (Додаток № 4). Виплачувати матеріальну допомогу педагогічним працівникам на оздоровлення при наданні щорічної відпустки відповідно до ст.37 Закону України «Про освіту» з урахуванням Положень Колективного договору.
Пунктом 3.1.16 Коледж зобов`язується відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітну плату за період відпустки виплачувати не пізніше ніж за три дні до початку відпустки, зазначеної у графіку відпусток, за наявності відповідного фінансування.
Сторони Колективного договору також домовилися, що матеріальна допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки виплачуються працівникам, які обіймають посади педагогічних працівників (за основною посадою), у розмірі посадового окладу (ставки заробітної плати). При цьому виплата матеріальної допомоги провадиться цим працівникам лише за місцем основної роботи при наданні чергових відпусток (згідно з графіком їх надання) (п.3.3.1).
Положеннями пункту 3.3.3 Колективного договору визначено, що матеріальна допомога надаєтьсяза наказомбез заяви працівника.
Пунктом 5.1.11 Колективного договору визначено, що графік щорічних відпусток Роботодавець (Коледж) зобов`язується затверджувати не пізніше 15 січня поточного року, графіки доводити до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховувати інтереси Коледжу, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.
Щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарні дні за відпрацьований робочий рік, який нараховується з дня укладання трудового договору. Встановити в Коледжі гарантовану тривалість щорічної основної відпустки окремим категоріям працівників (Додаток № 6) п. 5.1.13, 5.1.14.
Колективний договір укладено строком на чотири роки.
Відповідно до п. 4.1. Правил внутрішнього трудового розпорядкуВідокремленого структурного підрозділу роботодавець зобов`язаний: дотримуватись умов Колективного договору; видавати заробітну плату педагогічним та іншим працівникам у встановлені строки; своєчасно подавати центральним органам державної виконавчої влади встановлену статистичну і бухгалтерську звітність і т.п.
Згідно зі ст. 30 КЗпП України працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством. Отже, трудовій договір передбачає, що саме роботодавець повинен забезпечити умови праці працівника, тобто забезпечити працівника роботою. Працівник отримує заробітну плату за факт виконаної роботи (за процес), а не за кінцевий результат (в протилежність цивільно - правової угоди, де оплачується саме кінцевий результат роботи). Таким чином оплаті підлягає весь час знаходження працівника у трудових відносинах до дати звільнення.
Згідно Положення про встановлення надбавок і доплат працівникам Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», затвердженого 24.09.2001 та який є Додатком № 3 до Колективного договору Коледжу, за вислугу років педагогічним працівникам щомісячно встановлюється надбавка у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: - понад 3 роки 10 відсотків, - понад 10 років 20 відсотків, - понад 20 років 30 відсотків (п.3.1.3).
Суд установив, що заробітна плата ОСОБА_2 відповідачем нараховувалась та виплачувалась по день переміщення ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 09 травня 2022 року № 420 «Про тимчасове переміщення відокремлених структурних підрозділів ДВНЗ «Донецький національний технічний університет». Після 01 квітня 2022 року заробітну плату ОСОБА_2 відповідач не нараховував та відповідно залишається невиплаченою.
З огляду на викладене, суд висновує про встановлення факту невиплати заробітної плати позивачу та часткового задоволення позовних вимог позивача про стягнення заробітної плати за період з 01 квітня 2022 року по 04 липня 2022 року.
Згідно з ч. 4 п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою КМУ№ 100від 08лютого 1995 року(далі за текстом - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до ч.7 п.2 розділу ІІ Порядку з розрахункового періоду виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.
З державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів № 2975164від 0307.2026 року вбачається, що ОСОБА_2 за лютий 2022 року нарахована заробітна плата у розмірі 9769,99 гривень, за березень 2022 року нарахована заробітна плата у розмірі 10026,69 грн, загальна сума заробітної плати за розрахунковий період становить 19 796,68 грн., відомості про нараховану заробітну плату за квітень 2022 року відсутні, хоча в судовому засіданні встановлено, що в квітні 2022 позивач працювала та мала отримувати заробітну плату, але звіти до відповідних органів керівництвом Коледжу не були подані внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану, а отже вони мають бути виключені з розрахункового періоду.
Отже, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 складає 9 898,34 грн ( 19 796,68? 2 місяці), тобто, шляхом розрахунку, середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 471,35 грн. 
Відповідно до Листа Міністерства економіки України від 12.08.2021 року № 47-03/520 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2022 рік» кількість робочих днів у квітні – 20, травні – 20, червні – 20, липні- 4.
У підсумку потрібно стягнути заборгованість по заробітній платі, яка складає 30 165,76 грн (64 робочі дні *471,34 грн), з відрахуванням з цієї суми податків і зборів.
Доказів того, що позивач ОСОБА_2 працювала, або ж виконувала свої трудові обов`язки у Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» матеріали справи не містять, отже вимога позивача про стягнення заробітної плати за період з 07 липня 2022 року по 01 вересня 2022 року є безпідставною.
Щодо стягнення відпускних за відпрацьований позивачем учбовий рік за період з 01.09.2021 року по 31.08.2022 року за час перебування у щорічній основній відпустці строком 56 календарних днів з 07.07.2022 року по 31.08.2022 року та матеріальної допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки, що передбачена Колективним договором в розмірі посадового окладу суд зазначає таке.
У статті 74 КЗпП України передбачено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки зі збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.
Право на відпустки відповідно і достатті 2 Закону України «Про відпустки» № 504/96-ВРмають громадяни України, якіперебувають у трудовихвідносинахз підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.
Відповідно до частин 10 та 11статті 10 Закону України «Про відпустки» черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку. Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.
Оскільки форма графіка надання відпусток законодавчо не встановлена, він складається у довільній формі. У графіку надання відпусток, як правило, зазначається місяць початку відпустки і місяць її закінчення чи конкретна дата початку відпустки.
При складанні графіка беруться до уваги інтереси роботодавця, особисті інтереси працівників та наявність можливостей для відпочинку.
З аналізу вказаних норм законодавства можна зробити висновок, що конкретний періоднаданнявідпустки узгоджується між працівником та роботодавцем з урахуванням інтересів кожної сторони правовідносин. Вказане погодження знаходить своє вираження у графіку відпусток. Конкретні дні відпустки узгоджуються сторонами шляхом звернення працівника із заявою про надання відпустки та видання відповідного наказу роботадавцем.
Отже, можна вважати, що період надання відпустки узгоджується до початку періоду відпустки, а конкретні дати початку та закінчення відпустки безпосередньо перед наданням такої відпустки узгоджуються сторонами у заяві та виданому на її підставі наказі.
Такий правовий висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 року у справі № 712/9213/18.
Невихід на роботу в зв`язку з самовільним використанням працівником відпустки, відгулів за відпрацьовані раніше дні, вихід на пенсію без попередження власника або уповноваженого ним органу визнаються прогулом і можуть бути причиною звільнення працівника з цієї підстави. Вказаний правовий висновок висловлено у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2018 року у справі № 686/21222/16-ц (провадження № 61-18573св18) та від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1412цс17.
Отже, саме по собі право на відпустку не надає працівнику право використати відпустку самовільно, крім випадків, передбачених трудовим законодавством.
Крім того, відповідно достатті 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року(в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) у період дії воєнного стану тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки, яка надається працівникам, складає 24 календарні дні.
Належних та достатніх доказів дійсного перебування позвачки у відпустці як то передбачено умовами законодаства та Колективного договору суду не представлено, зокрема відповідний наказ, який би визначав дату початку відпустки, її тривалість, з урахуванням дії воєнного стану, роботодавцем не видавався, тобто сторонами не узгоджувалась дата початку та закінчення відпустки, отже позивач перебував у відпустці самовільно.
З огляду на вищевикладене, у задоволенні заявленої позовної вимоги про стягнення відпускних за відпрацьований позивачем учбовий рік за період з 01.09.2021 по 31.08.2022 за час перебування у щорічній основній відпустці строком 56 календарних днів з 07.07.2022 по 31.08.2022 та матеріальної допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки, що передбачена Колективним договором в розмірі посадового окладу слід відмовити.
Щодо застосування строку позовної давності до вимог позивача суд зазначає, що Постановою КМУ від 25 квітня 2023 року № 383строк дії карантину, встановленийПостановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236з 19 грудня 2020 року було продовжено до 30 червня 2023 року.
Оскільки, відповідно до п. 1глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП Українипід час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначеністаттею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, строк звернення до суду позивачем не пропущено.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода не може бути виміряна квитанціями чи матеріальними витратами на її послаблення.
Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
З огляду на характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його житті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, а саме, позивач є мешканцем міста, де проходять активні бойові дії, в період воєнного стану був позбавлений основного джерела доходів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, потрібно задовольнити частково в розмірі 5 000,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами
Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність ).
За змістом статті 9 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно з п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат. Визначення розміру витрат та порядок їх розподілу між сторонами здійснюється на підставі ст.ст.137,141 ЦПК України.
Згідно з ч. 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з вимогами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність`гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою-п`ятою, дев`ятоюстатті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат на правничу допомогу (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді представником позивача - адвокатом Деменковою Є.С. надано договір про надання правової допомоги від 17 жовтня 2022 року ( т.1 а.с.46-48) , ордер (т.1 а.с.49), розрахункову квитанцію від 17.10.2022 року (т. 1 а.с. 51).
Відповідачі у відзиві та в судовому засіданні заявляли про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки представником позивача до суду подано низку позовних заяв аналогічного змісту, відрізняються тільки дані позивача та прохальна частина, тому такі позовні вимоги потрібно задовольнити.
Суд, з огляду на обставини справи, взважаючи на її значення для позивача, категорію справи, яка розглядається судом у спрощеному позовному провадженні, обсяг наданих адвокатом послуг, витрачений адвокатом час, а також з урахуванням принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, вважає, що стягненню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
Щодо позовних вимог до відповідача Міністерства освіти і науки України суд зазначає, що в ході судового розгляду встановлено, що Міністерством освіти і науки України вживалось всіх заходів, створювалось умови та механізми щодо належного виконання ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» своїх обов`язків по виплаті заборгованості по заробітній платі працівникам Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», а також відповідач не є роботодавцем позивача, його вини у невиплаті заробітної плати позивачу судом не встановлено, тому з огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову до вказаного позивачем відповідача Міністерства освіти і науки.
Отож, суд висновує про задоволення позову в частині стягнення з відповідача ДВНЗ «Донецький національний технічний университет`на користь позивача заборгованості по заробітній платі за період 01.04.2022 по 06.07.2022 року включно в сумі 30 165,76 грн (64 робочі дні *471,34 грн), моральної шкоди в сумі 10 000 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Суд зазначає, що стягнення і оплата прибуткового податку покладається на роботодавця, який самостійно розраховує суму податкових відрахувань і зменшує суму, призначену судом, на суму нарахованих податків. При цьому в резолютивній частині рішення обов`язково має бути зазначено, що суму зазначено без утримання податку.
Відповідно до пункту 2, ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому стягненню з відповідача Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний университет» на користь держави підлягають судові витрати в розмірі 1073,60 грн. судового збору щодо вимоги про стягнення заробітної плати та в розмірі 268,40 грн судового збору щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, а всього 1342 грн.
Керуючись ст. ст.7,12,17,18,76,141,259,263-265,430 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», Міністерства освіти і науки України про стягнення заробітної плати, моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» місце розташування: пл. Шибанкова, 2, м. Покровськ, Донецька область, 85300; фактичне місцезнаходження: вул. Софії Ковалевської, буд. 29, м. Луцьк, 43012, код ЄДРПОУ 02070826 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 30 165,76 грн (тридцять тисяч сто шістдесят п?ять) гривень 76 коп., з відрахуванням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 10 055,25 (десять тисяч п?ятдесят п?ять) гривень 25 коп.з відрахуванням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.
Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» місце розташування пл. Шибанкова, 2, м. Покровськ, Донецька область, 85300; фактичне місцезнаходження: вул. Софії Ковалевської, буд. 29, м. Луцьк, 43012, код ЄДРПОУ 02070826 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.
Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на користь держави судові витрати в розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 00 коп.
В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» відмовити.
У задоволенні позову до Міністерства освіти і науки України про стягнення заробітної плати, моральної шкоди відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Суддя    О.М.Грубник