Справа № 347/1476/26
Провадження № 2/347/1095/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючої судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, - 
Встановив : 
Представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.02.2025 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № 227065836 (далі – Поліс), відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума за шкоду, заподіяну майну третьої особи, складає 160 000,00 грн, а розмір безумовної франшизи – 3 200,00 грн.
28.08.2025 року на 27 км + 100 м. автодороги М-06 «Київ-Чоп» сталася дорожньо-транспортна пригода (далі – ДТП) за участю транспортного засобу MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – Відповідач), та транспортного засобу HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, Відповідач, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок зазначеної ДТП, а саме внаслідок незабезпечення Відповідачем технічно-справного стану керованого ним ТЗ, через що лопнуло переднє ліве колесо та пошкодило транспортний засіб HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зазначене підтверджується постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 06.10.2025 року у справі № 369/16824/25.
З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована Позивачем згідно із Полісом, власник пошкодженого транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до Позивача із заявою про страхове відшкодування та іншими документами, передбаченими Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та які є необхідними для прийняття Страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування.
Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , була визначена на підставі ремонтної калькуляції, відповідно до якої склала 47 473,95 грн.
21.10.2025 року Позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного засобу). 
29.10.2025 року Позивачем було здійснено страхову виплату потерпілій особі за пошкоджений транспортний засіб HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 47 473,95 грн шляхом переказу суми страхової виплати за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві про страхову виплату.
Наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував Відповідач на момент (вибух переднього лівого колеса), вимогам Правил дорожнього руху України, стало заподіяння шкоди іншому транспортному засобу HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.10.2025 року у справі № 369/16824/25. 
Отже, вина Відповідача у скоєнні ДТП та факт невідповідності технічного стану ТЗ вимогам ПДР України є встановленими та не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відтак, Відповідач зобов`язаний компенсувати на користь Позивача суму здійсненої страхової виплати у розмірі 47 473,95 грн. у зв`язку із чим просить позов задоволити.
Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідачем в справі ОСОБА_1 не надано суду а ні відзиву на позовну заяву а ні пояснень з приводу заявлених до нього позовних вимог.
При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 17.07.2026 року про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:
Як встановлено в судовому засіданні 10.02.2025 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № 227065836 (а.с. 22), відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума за шкоду, заподіяну майну третьої особи, складає 160 000,00 грн, а розмір безумовної франшизи – 3 200,00 грн.
28.08.2025 року на 27 км + 100 м. автодороги М-06 «Київ-Чоп» сталася дорожньо-транспортна пригода (далі – ДТП) за участю транспортного засобу MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та транспортного засобу HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, Відповідач, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок зазначеної ДТП, а саме внаслідок незабезпечення Відповідачем технічно-справного стану керованого ним ТЗ, через що лопнуло переднє ліве колесо та пошкодило транспортний засіб HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зазначене підтверджується постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 06.10.2025 року у справі № 369/16824/25 а.с.45-46.
З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована Позивачем згідно із Полісом, власник пошкодженого транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до Позивача із заявою про страхове відшкодування та іншими документами, передбаченими Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та які є необхідними для прийняття Страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті.
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , була визначена на підставі ремонтної калькуляції, відповідно до якої склала 47 473,95 грн. 
Водночас, згідно із ч. 5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком (МТСБУ) на банківський (платіжний) рахунок потерпілої особи в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, розрахованого страховиком (МТСБУ) з використанням ліцензованих програмно-технічних комплексів із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону, - потерпілої особи, за вирахуванням суми податку на додану вартість або в розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту, погодженому між страховиком (МТСБУ) і потерпілою особою. 
21.10.2025 року Позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного засобу).
29.10.2025 року Позивачем було здійснено страхову виплату потерпілій особі за пошкоджений транспортний засіб HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 47 473,95 грн шляхом переказу суми страхової виплати за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві про страхову виплату. 
Згідно із пунктом г) частини 1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо дорожньо-транспортна пригода визнана у встановленому законодавством порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, правил дорожнього руху та технічної експлуатації.
Наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував Відповідач на момент (вибух переднього лівого колеса), вимогам Правил дорожнього руху України, стало заподіяння шкоди іншому транспортному засобу HondaCR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.10.2025 року у справі № 369/16824/25. 
Отже, вина Відповідача у скоєнні ДТП та факт невідповідності технічного стану ТЗ вимогам ПДР України є встановленими та не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відтак, Відповідач зобов`язаний компенсувати на користь Позивача суму здійсненої страхової виплати у розмірі 47 473,95 грн.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
У відповідності до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права .
Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.
Згідно статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
У відповідності до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. 
У відповідності до статті 1191 Цивільного Кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду завдана іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не визначений законом.
Згідно із ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема у випадках передбачених: частиною «А» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 вказаного Закону, а саме: «Якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;
Таким чином позивач отримаво право вимагати, у порядку регресу, від ОСОБА_1 як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який спричинив дорожньо-транспортну пригоду - у розмірі 47 473,95 грн виплаченого страхового відшкодування. 
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшдкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідностідо ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, а відповідачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на спростування заявлених до нього позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі 
Щодо понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу, розмір яких за позовними вимогами складає 6000 грн, суд, дійшов такого висновку.
На підтвердження понесення витрат на оплату правової допомоги позивач надав такі докази: Договір про надання правової допомоги, Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору. 
Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у даній цивільні справі у розмірі 6000 гривень, суд зазначає, що враховуючи категорію справи, яка розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
На підставі наведеного, ст.ст.526, 1166, 1187, 1191 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-  

В и р і ш и в:

Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь Приватного Акціонерного Товариства "Страхова Компанія "Євроінс України" (адреса Україна, 03150, місто Київ, вул.. Велика Васильківська, будинок 102, ЄДРПОУ 22868348) суму здійсненої страхової виплати в порядку регресу у розмірі 47 473,95 грн (сорок сім тисяч чотириста сімдесять три гривні 95 копійок) та суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн а також в рахунок відшкодування витрат за надання правової допомоги в розмірі 3 000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.