ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/5324/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - також Реєстр) відомостей про його виключення з військового обліку; зобов`язання внести до Реєстру відомості про виключення з військового обліку (а.с.32-34).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 25 травня 2012 року рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 25 травня 2012 року №23 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за статтею 30а графи І Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402. Ці відомості внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформація про виключення його з військового обліку та статус “невійськовозобов`язаний” відображались у застосунку “Резерв+”.
ОСОБА_1 зазначив, що 09 квітня 2026 року сформував розширені дані з Реєстру у мобільному застосунку “Резерв+” та виявив, що він взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов`язаний, натомість в графі “придатність” інформація залишається актуальною - непридатний з виключенням з військового обліку, дата ВЛК - 25 травня 2012 року.
Позивач стверджує, що 15 квітня 2026 року звертався до відповідача з письмовою заявою про усунення невідповідностей у відомостях, які відображаються в Реєстрі, та внесення даних щодо фактичного статусу “невійськовозобов`язаний”, однак відповідач неправомірно внесені відомості не змінив, а на адвокатський запит представника повідомив, що свідоцтво про хворобу, інші документи військово-лікарської комісії (ВЛК) не збереглися та необхідно пройти повторну ВЛК. При цьому відповідач не повідомив, на підставі якого акта, рішення чи норми закону позивача повторно взято на військовий облік, не надано доказів скасування чи перегляду постанови ВЛК від 25 травня 2012 року №23, а посилання про незбереження архівних матеріалів не є передбаченою законом підставою для повторного взяття на військовий облік та не зумовлює повторне проходження медичного огляду ВЛК.
З наведених підстав та для захисту порушених прав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
У відзиві на позов (а.с.40-42) відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, вказавши, що позивач не звертався особисто із заявою про внесення змін до Реєстру, а звернення з адвокатським запитом не відповідає встановленому порядку вирішення цього питання. Відповідач вважає, що позивач не ініціював належну процедуру внесення змін до Реєстру та позов спрямований на встановлення юридичного факту визначення його статусу поза межами перевірки конкретного рішення/дії/бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 , що не відповідає завданню адміністративного судочинства.
У відповіді на відзив представник позивача просила позовні вимоги задовольнити та наголосила, що між сторонами нема спору щодо факту виключення позивача з військового обліку у 2012 році та позивач оскаржує не результати розгляду відповідної заяви, а вже вчинені дії відповідачем, який попри чинне рішення про виключення з військового обліку самостійно змінив правові наслідки такого рішення. В результаті в Реєстрі одночасно є відомості і про виключення з військового обліку у зв`язку із непридатністю ОСОБА_1 до військової служби, і про його перебування на військовому обліку як військовозобов`язаного (а.с.46-48).
Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.
Суд, перевіривши доводи сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 26 червня 2012 року №312 ОСОБА_1 рішенням призовної комісії (протокол від 25 травня 2012 року №23) за статтею 30а графи І Розкладу хвороб (наказ Міністерства оборони України від 2008 року №402) визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.8).
Згідно з розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформованими у застосунку “Резерв+” 09 квітня 2026 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов`язаний, у той же час наявні відомості про дату ВЛК - 25 травня 2012 року, постанова з висновком “Непридатний з виключенням з військового обліку” (а.с.14-16).
На запит представника позивача від 15 квітня 2026 року про надання інформації щодо підстав перебування ОСОБА_1 на військовому обліку та надання рішень, наказів, висновків, постанов про скасування рішення ВЛК після 25 травня 2012 року (а.с.9) ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 16 квітня 2026 року №2103 підтвердив, що той рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25 травня 2012 року був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, однак його поновлено на військовому обліку у зв`язку із відсутністю свідоцтва про хворобу, затвердженого регіональною (штатною) ВЛК. Тому ОСОБА_1 необхідно пройти повторне ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби (а.с.11).
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Частина друга статті 19 Конституції України встановлює обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює та загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі - Закон №2232-XII).
За змістом частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487).
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (пункт 20 Порядку №1487).
Пунктом 79 Порядку №1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Статтею 1 Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (далі - Закон №1951-VIII) визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону №1951-VІІІ основними засадами ведення Реєстру є: обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Як передбачено частиною першою статті 6 Закону №1951-VІІІ, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 17-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VІІІ визначено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону №1951-VІІІ ведення Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; 2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; 3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Згідно з частиною восьмою статті 5 Закону №1951-VІІІ органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частина дев`ята статті 5 Закону №1951-VІІІ).
Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів має містити актуальну інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”. Обов`язок із забезпечення актуалізації бази даних покладений на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Предметом судового контролю у цій справі є не оскарження відмови відповідача у внесенні змін до Реєстру за результатами розгляду заяви позивача, а дії відповідача щодо внесення та відображення у полі “категорія обліку” відомостей про позивача як військовозобов`язаного після його виключення з військового обліку на підставі рішення компетентного органу (протокол (постанова ВЛК) від 25 травня 2012 року №23), а по суті дії щодо взяття на військовий облік позивача, який був визнаний непридатним до військової служби, що не заперечує і сам відповідач, зокрема, підтвердив у листі від 16 квітня 2026 року №2103 (а.с.11). Тож належить вирішити питання наявності правових підстав для цього.
Так з військово-облікового документа в електронній формі станом на 24 березня 2026 року (а.с.8) та з розширених даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 09 квітня 2026 року (а.с.14-16) вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов`язаний, хоч одночасно зазначено, що він є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, дата ВЛК – 25 травня 2012 року.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800; далі - Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії (пункт 2.1 глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу II Положення №402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Згідно з пунктами 2.6, 2.7 глави 2 розділу II Положення №402 (зі змінами станом на 25 травня 2012 року) під час огляду призовників лікарі визначають стан їх здоров`я та ступінь придатності до військової служби. Оцінка стану здоров`я та придатності до військової служби проводиться у відповідності з графою I Розкладу хвороб та графами 1-11 ТДВ “А”. Лікар виносить одну з таких постанов: а) придатний до військової служби за графами ТДВ “А” 1-11; б) тимчасово непридатний до військової служби. Потребує лікування (динамічного спостереження) на термін до ... (указати дату); в) підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та повторний медичний огляд; г) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час; ґ) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Абзацом другим підпункту “б” пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення №402 також було передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймається постанова, в тому числі, такого змісту: “Непридатний: до військової служби з виключенням з військового обліку”.
Пунктами 22.4, 22.5 глави 22 розділу ІІ Положення №402 визначено випадки складення свідоцтва про хворобу у мирний час та у воєнний час (стосується військовослужбовців; курсантів ВВНЗ; офіцерів запасу; військовозобов`язаних, резервістів, призваних на збори; учнів військових ліцеїв). Обумовлено, що у всіх інших випадках постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК.
У випадку позивача для визнання 25 травня 2012 року непридатним до військової служби свідоцтво про хворобу не повинно було складатися.
Норми Положення №402 (зокрема, і в чинній редакції) та інші положення законодавства не наділяють ТЦК та СП та безпосередньо його керівника повноваженнями щодо ревізування, відміни або скасування висновків ВЛК про непридатність осіб до військової служби з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних.
Частиною десятою статті 14 Закону №2232-XII (зі змінами станом на 25 травня 2012 року) установлено, що за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних; непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку; підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання; підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 37 Закону №2232-XII виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
За приписами чинної на сьогодні редакції частини шостої статті 37 Закону №2233-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають, зокрема, громадяни України, які визнані непридатними до військової служби (пункт 3).
Отже, визнання особи непридатною до військової служби у будь-якому випадку має наслідком виключення з військового обліку.
Процедурно рішення про виключення громадянина України з військового обліку означає, що ця особа більше не перебуває на військовому обліку та втрачає статус військовозобов`язаного.
Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 21 травня 2025 року у справі №280/2880/24 (пункт 39).
Оскільки рішення про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку є чинним (не скасоване у встановленому законом порядку, а доказів протилежного суду не надано) та він був виключений з військового обліку, то дії відповідача щодо поновлення на військовому обліку і внесення відповідного запису до Реєстру у спірних правовідносинах не відповідають визначеному частиною другою статті 2 КАС України критерію законності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку, що взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у полі “категорія обліку”) відомостей щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних; зобов`язання відповідача внести до Реєстру відомості про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Позивач сплатив судовий збір у сумі 1332,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), що підтверджується квитанцією від 29 квітня 2026 року №С463-2АРК-5С30-ХМС9, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.4, 36).
Поряд з тим згідно з частиною третьою статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI “Про судовий збір” (далі - Закон №3674-VI) при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
У зв`язку із задоволенням позову, поданого в електронному вигляді, на користь позивача необхідно стягнути з бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1064,96 грн (1331,20 грн х 0,8). Питання повернення надміру сплаченого судового збору може бути вирішено за окремо поданим клопотанням на підставі статті 7 Закону №3674-VI.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири грн 96 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк