Справа № 541/3450/25
Номер провадження 2-о/541/8/2026

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

21 серпня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Дністрян О.М.,
присяжних Нечипоренко О.О., Швайки К.В.,
при секретарі Докуніній А.С.,
за участю заявника та його представника – адвоката Долженко О.М., особи, відносно якої подано заяву – ОСОБА_1 та її представника – адвоката Жиліної О.В., представника заінтересованої особи – Романенко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Виконавчий комітет Миргородської міської ради, як орган опіки та піклування, Військова частина НОМЕР_1 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа: Виконавчий комітет Миргородської міської ради, як орган опіки та піклування. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що його сестра ОСОБА_1 , з дитинства страждає на психічне захворювання, є особою з інвалідністю першої групи (безтерміново), що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальної комісії АВ № 0472363. За висновком даної комісії, ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу №2 від 26.08.2025 ОСОБА_1 є інвалідом 1Б групи внаслідок психічного розладу, у зв`язку з чим обмежена до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду. Догляд за сестрою фактично здійснює заявник, який виявив бажання бути її піклувальником. Інші рідні не мають можливості здійснювати догляд за ОСОБА_1 .. Мати ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , є особою з інвалідністю 2 групи та згідно висновку ЛКК №18 від 28.08.2025 за станом здоров`я не може здійснювати догляд за дочкою. Сестра ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , не може здійснювати догляд за сестрою, оскільки здійснює догляд за своєю матір`ю, особою з інвалідністю II групи, та, у зв`язку з різницею у вазі, в періоди загострення психічного захворювання ОСОБА_2 , коли вона проявляє агресію, ОСОБА_5 не може дати їй ради. Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , не може здійснювати догляд за дочкою, оскільки проходиться службу в ЗСУ, що підтверджується записами в його військовому квитку. З огляду на викладене просив суд визнати недієздатною його сестру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над нею опіку та призначити його опікуном.
Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено у справі проведення судово-психіатричної експертизи. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
05 грудня 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 792 від 24.11.2025.
Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року провадження у справі було поновлено.
01 червня 2026 року, у зв`язку з призовом ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, до участі у справі в якості заінтересованої особи було залучено військову частину НОМЕР_1 .
29 червня 2026 року від заінтересованої особи – військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про заперечення щодо призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_1 .. Вказали, що хоча на момент подачі заяви заявник, не перебував на військовій службі, однак відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 117 від 21.04.2026 солдата ОСОБА_1 з 21.04.2026 наказано вважати таким, що справу та посаду прийняв та приступ до виконання службових обов`язків за посадою механік відділення електронних комунікацій інформаційно-комунікаційного вузла батальйону управління військової частини НОМЕР_1 . Крім того, останній постійно бере участь, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Оскільки заявник проходить військову службу, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, вказана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків як опікуна. Просили відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном ОСОБА_1 , а в разі визнання ОСОБА_1 недієздатною, розглянути можливість призначення її опікуном іншу особу.
20 липня 2026 року представником заявника – адвокатом Долженко О.М. подано письмові пояснення у яких зазначила, що обов`язок заявника захищати країну не може бути таким, що наносить шкоду іншій фізичній особі.Заявник був мобілізований, коли дана справа вже розглядалась в суді. Протягом всього життя сестри ОСОБА_2 , саме заявник був її фактичним опікуном. ОСОБА_2 є особою з інвалідністю, страждає на тяжке психічне захворювання, у неї бувають приступи агресії. За висновком експертизи остання не може керувати своїми діями. Марина при цьому фізично сильна та огрядна жінка. В періоди загострення її хвороби ані мати, яка є особою з інвалідністю II групи, ані сестра, не можуть з нею фізично впоратись, бо обидві жінки більш худорлявої статури та значно слабкіші за неї. Крім того, ОСОБА_2 звикла до брата, тільки його слухається та довіряє. Батько заявника та його сестер мобілізований та служить з перших днів війни. За час відсутності заявника жінки вже відчули на собі проблеми та складнощі догляду за людиною з психічним розладом. Отже, несвоєчасне судове оформлення опіки не повинно мати негативних наслідків для ОСОБА_1 та її близьких. Заявник, який роками фактично піклувався про сестру, має офіційно оформити опіку над нею. З урахуванням викладеного, просила задовольнити заяву ОСОБА_1 ..
В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Жиліна О.В. не заперечувала проти задоволення заяви про визнання ОСОБА_1 недієздатною та встановлення над нею опіки, щодо призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_1 – покладалася на розсуд суду.
Особа, яка потребує опіки – ОСОБА_1 виявила бажання, щоб її опікуном призначили брата – ОСОБА_1 ..
Представник Виконавчого комітету Миргородської міської ради, як органу опіки та піклування – Романенко Л.М. не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 , повністю підтримала подання про можливість призначити заявника опікуном його сестри ОСОБА_1 у разі визнання її судом недієздатною, оскільки опікунською радою дуже ретельно вивчалося це питання перед затвердженням такого подання в суд, рішення було прийнято одноголосно, інших осіб, які могли б здійснювати обов`язки опікунв відсутні - батьтко мобілізований, матір інвалід другої групи, молодша сестра проживає окремо, немає фізичної можливості для виконання таких обов`язків.
Заінтересована особа – Військова частини НОМЕР_1 , сповіщена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. 
Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.
Заявник ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10, 11).
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9).
Згідно з Довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 01 лютого 2016 року серії АВ № 0472363 ОСОБА_1 , визнана особою з інвалідністю першої «Б» групи з 26 січня 2016 року безтерміново, причина інвалідності – інвалідність з дитинства. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду, нагляду, допомоги (а. с. 14).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 792 від 24 листопада 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості. Вказаний психічний розлад позбавляє ОСОБА_1 здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.77-79).
Відповідно до подання від 10 грудня 2025 року № 4245/01-35 Виконавчий комітет Миргородської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за можливе призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном своєї сестри ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у разі визнання її судом недієздатною (а.с.96-102).
Згідно з актом обстеження умов життя особи, що потребує опіки, піклування № 9 від 04 вересня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , житло розташоване на 1-му поверсі 1-поверхового будинку, складається з 3-х кімнат. Загальна площа 72 м^2, має залу, 2 спальні, санвузол, опалення. ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює постійний догляд за ОСОБА_1 , особою з інвалідністю першої «Б» групи (а.с.100).
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за станом свого здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки.
Відповідно до частини першої статті 39 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Визнання фізичної особи недієздатною тягне за собою правові наслідки спрямовані на захист її прав та інтересів.
Згідно статті 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
У статті 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересі малолітніх осіб, а також неповнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Інститут опіки забезпечує реалізацію та охорону цивільних прав і обов`язків недієздатної фізичної особи.
У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Системний аналіз частини першої статті 60 ЦК України, частини першої статті 300 ЦПК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24), від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24), від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711св24).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).
Наведені норми свідчать, що визнання фізичної особи недієздатною є винятковим заходом правового характеру, який застосовується з метою захисту самої особи. Інститут опіки покликаний забезпечити повну реалізацію та охорону прав недієздатної фізичної особи шляхом покладення на опікуна обов`язків діяти в інтересах підопічного, забезпечуючи йому належні умови життя, догляд і правове представництво.
При призначенні опікуна необхідно враховувати, зокрема особисті взаємини між опікуном і підопічним, які забезпечать нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна (Правила опіки та піклування, затверджені наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88).
Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20 звертав увагу, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2024 року у справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18) сформулювала правовий висновок, згідно з яким рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричного експерта, суд дійшов до переконання, що вимога заяви про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною повністю доведена, ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. 
Що стосується встановлення опіки над ОСОБА_1 та призначення їй опікуна, суд зазначає наступне.
Як вбачається з подання від 10 грудня 2025 року № 4245/0135 Виконавчий комітет Миргородської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за можливе, у разі визнання ОСОБА_1 недієздатною, призначити опікуном заявника ОСОБА_1 .. Під час обговорення питання стосовно кандидатури опікуна враховувалося місце проживання фізичної особи, яка потребує опіки, переважне право заявника виконувати обов`язки опікуна серед інших осіб на підставі перебування у родинних відносинах із сестрою, тривалий час проживання з нею в одній родині, про що комісією зі складу опікунської ради було складено акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, піклування від 04 вересня 2025 року № 9 (а.с. 96).
Разом з тим суд приймає до уваги, наступні обставини, які також були предметом розгляду членами опікунської ради при Виконавчому комітеті Миргородської міської ради, при вирішенні питання, щодо про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_1 , а саме: відповідно до висновку лікарняно-консультативної комісії від 28.08.2025 р., №18, ОСОБА_3 (мати заявника та ОСОБА_1 ), 1969 року народження, за станом здоров`я не може здійснювати догляд за своєю дочкою ОСОБА_1 (а.с.101); відповідно до висновку лікарняно-консультативної комісії від 29.08.2025 №6 ОСОБА_3 , 1969 року народження, потребує постійного стороннього нагляду та медикаментозного лікування (а.с.101); відповідно до акту обстеження умов життя особи, що потребує опіки та піклування від 04.09.2025 №9 встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою : АДРЕСА_1 , спільно з матір`ю ОСОБА_3 , що має 2 гр. інвалідності, батьком ОСОБА_6 , 1973 року народження, який є військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_2 , та на час складання акту ніс службу за межами Миргородського гарнізону, за місцем проживання був відсутній, та братом ОСОБА_1 , який фактично постійно здійснює догляд за своєю сестрою ОСОБА_1 , умови проживання сім`ї – задовільні (а.с.100); відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання особи №/25/03-24 від 16.10.2025 ОСОБА_4 , 1999 року народження,- (сестра заявника та ОСОБА_1 ) фактично разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає (а.с.102); відповідно до пояснення ОСОБА_4 , остання проживає в найманій квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , окремо від своє сестри ОСОБА_1 , веде господарство та побут окремо від своїх родичів, площа квартири та умови не дозволяють проживання та утримання за особливих потреб недієздатної особи, досвіду догляду за сестрою не має, через її значну фізичну силу та наявність приступів агресії, не може самостійно впоратись з проявами її хвороби, також повідомляє що догляд за сестрою останній час здійснював її брат ОСОБА_1 , що має певні навички та досвід (а.с.103).
З наданих Виконавчим комітетом Миргородської міської ради, як органом опіки та піклування, пояснень від 10.06.2026 вих.№2058/01-35 вбачається, що, вивчивши заяву ОСОБА_7 від 02.09.2025 та відповідні матеріали справи, обговоривши на засіданні опікунської ради 29.09.2025 питання щодо можливості призначення опікуном ОСОБА_1 , членами опікунської ради при виконавчому комітеті Миргородської міської ради, одноголосно прийнято рішення щодо направлення до суду подання про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_1 у разі визнання її недієздатною. Відповідне подання направлено до Миргородського міськрайонного суду за вих. №4245/01-35 від 10.12.2025 для приєднання до матеріалів справи № 541/3450/25 (а.с.154).
Згідно з медичним висновком про стан здоров`я ОСОБА_1 за станом здоров`я може бути опікуном (а.с.17).
ОСОБА_1 виявив бажання бути опікуном його сестри – ОСОБА_1 , над якою встановлюється опіка. 
В період, коли заява ОСОБА_1 про визнання його сестри ОСОБА_1 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна перебувала на розгляді у суді, його було мобілізовано. Згідно довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 21.05.2026 за № 4146, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 з 10.04.2026 (а.с.136).
Положеннями статті 64 ЦК України визначено випадки, коли фізична особа, не може бути опікуном або піклувальником.
За змістом цієї статті, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.
Цей перелік обмежувальних обставин є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.
За змістом статті 64 ЦК України вбачається, що у ній відсутні положення, які б дозволяли стверджувати, що інші обмеження у призначенні опікуна чи піклувальника можуть бути передбачені законами або іншими нормативно-правовими актами. Конструкція цієї статті не передбачає обмеження у призначенні особи опікуном під час проведення загальної мобілізації, яка оголошена у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, чи через перебування особи на військовій службі, у тому числі у зв`язку із мобілізацією.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22 червня 2026 року у справі № 305/1557/24 (провадження № 61-9539сво25), виснувала, що законодавство не містить заборони або обмеження щодо призначення опікуном недієздатної особи саме військовослужбовця, який проходить військову службу, у тому числі за призовом під час мобілізації. Сам собою факт проходження військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації не може бути підставою для відмови у призначенні його опікуном над особою, визнаною недієздатною. Абзац п`ятнадцятий пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» пов`язує можливість реалізації відповідної правової підстави з наявністю або відсутністю інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати опіку над недієздатною особою. У таких справах, з урахуванням якнайкращих інтересів особи, над якою встановлюється опіка, потрібно з`ясовувати наявність інших осіб, які можуть бути опікунами недієздатного, здійснювати оцінку їх здатності виконання функцій саме опікуна недієздатної особи, а не відвідувача за необхідністю; досліджувати дійсність намірів військовослужбовця як єдиного кандидата на призначення опікуном недієздатної особи щодо забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів, та ураховувати визначені Правилами опіки та піклування критерії, яким має відповідати особа як опікун.
Отже сам собою факт проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном.
Інших осіб, які можуть бути опікунами особи, над якою встановлюється опіка, не встановлено. Так як мати ОСОБА_1 – є особою з інвалідністю 2 групи, за станом здоров`я не може здійснювати догляд за своєю дочкою та сама потребує постійного стороннього нагляду; батько – перебуває на військовій службі, сестра – не виявила бажання бути опікуном недієздатної сестри, посилаючись на те, що фактично не проживає разом з нею, не має можливості забезпечити їй належний догляд та відсутність досвіду догляду за сестрою, через її значну фізичну силу та наявність приступів агресії.
Крім того, слід звернути увагу на відсутність доказів, якими б підтверджували ту обставину, що звернення ОСОБА_1 до суду з заявою щодо призначення його опікуном недієздатної сестри ОСОБА_1 пов`язане з намаганням заявника уникнути виконання його обов`язку щодо захисту Вітчизни. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що останній, який був призваний для проходження військової служби, уникає її проходження тощо.
Таким чином, заявник ОСОБА_1 відповідає вимогам, які визначені ст. 63 ЦК України, є фізичною особою з повною цивільною дієздатністю, виявив відповідне бажання бути опікуном, перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічною, з урахуванням особистих стосунків між ними, може виконувати обов`язки опікуна, а також при вирішенні цього питання суд враховує відсутність інших родичів, здатних виконувати обов`язки опікуна.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання Виконавчого комітету Миргородської міської ради, як оргаун опіки та піклування, про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном своєї сестри у разі визнання її недієздатною є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. 
Відповідно ч.2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться за рахунок держави.
Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 296, 299, 300, 352, 354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Заяву задовольнити.
Визнати недієздатною  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Миргород Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Встановити опіку над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Миргород Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над недієздатною  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Миргород Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити строк дії рішення суду два роки – до 21 серпня 2028 року включно.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою ст. 300 ЦПК України.
Судові витрати в сумі 9229 грн 28 коп., пов`язані з проведенням судово-психіатричної експертизи, відшкодувати за рахунок держави на рахунок експертної установи ДУ «ІСП МОЗ України», код ЄДРПОУ 04803492, ІПН 048034926566, р/р UA 158201720313251005201007077, МФО 820172 в УДКСУ в Подільському районі м. Києва. Призначення платежу: «оплата за судово-психіатричну експертизу ОСОБА_1 , цивільна справа №541/3450/25 (провадження №2-о/541/156/2025), Полтавська філія».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: | | О. М. Дністрян

Присяжні:         О.О. Нечипоренко

К.В. Швайка