Справа № 301/1049/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2026 року       місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Іванова А.П.,
при секретарі судового засідання Боті О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 11.11.2021 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2006066, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача, згідно якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 3200,00 грн строком на 29 днів з відсотковою ставкою 1,9 % на добу.
Зазначає, що 01.12.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги № 1-01/12/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 .
Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 20.02.2026 року у неї виникла заборгованість у розмірі 9217,20 грн, яка складається з 3200,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту та 6017,20 грн простроченої заборгованості за відсотками.
На підставі наведеного просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за Кредитним договором № 2006066 від 11.11.2021 року в розмірі 9217,20 грн та понесені судові витрати.\
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» у повному обсязі, розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, а також відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу або зменшити їх розмір до розумного та співмірного. У разі часткового задоволення позову зменшити розмір стягнення до фактично доведеного. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення кредитного договору саме відповідачем, зокрема щодо її ідентифікації та використання SMS-коду як одноразового ідентифікатора. Відсутні підтвердження належного повідомлення відповідача про заміну кредитора та включення зобов`язання до реєстру боржників при відступленні права вимоги. Процентна ставка за договором (1,9% на добу / понад 600% річних) є неспівмірною, завищеною та порушує засади добросовісності, розумності й справедливості. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є недоведеним і необґрунтованим, без чіткого визначення періодів та складових суми боргу. Заявлені витрати на правничу допомогу є завищеними, недоведеними та неспівмірними зі складністю справи. (за наявності підстав) наявний факт спливу строку позовної давності.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просить проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, а в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.2021 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2006066 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 3200,00 грн строком на 29 днів з відсотковою ставкою 1,9 % на добу.
Відповідач отримала кредитні кошти в сумі 3200,00 грн на картковий рахунок за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , зазначений в Кредитному договорі № 2006066 від 11.11.2021 року, що підтверджується інформаційною довідкою.
Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 20.02.2026 року у неї виникла заборгованість у розмірі 9217,20 грн, яка складається з 3200,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту та 6017,20 грн простроченої заборгованості за відсотками.
01.12.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги № 1-01/12/2023, відповідно до реєстру боржників до якого ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2006066 від 11.11.2021 року.
Отже, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної в неї заборгованості, що повністю узгоджується з положеннями ст. 512, 514 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 цього Закону визначено порядок підписання електронного правочину, зокрема шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом встановлено, що кредитний договір № 2006066 від 11.11.2021 року підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на номер мобільного телефону відповідача, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповерненні кредитних коштів та несплаті відсотків за користування ними, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором № 2006066 від 11.11.2021 року, суд прийшов до висновку наявність підстав для стягнення заборгованості за тілом позики в розмірі 3200,00 грн.
Щодо стягнення процентів за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
Судом також встановлено, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитом (основною сумою боргу) становить за кредитним договором №2006066 в розмірі 3200,00 грн., при цьому, заборгованість за відсотками позивач просить стягнути у розмірі 6017,20 грн., яка майже у 2 рази перевищує розмір боргу. 
Суд вважає, що нараховані позивачем суми по відсоткам за користування кредитом не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в електронних договорах такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником яких є відповідач ОСОБА_1 як споживач, тим самим порушує її права споживача, тому вимога позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим чинним ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача ОСОБА_1 та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», а наявність в останнього як кредитора можливості стягувати з відповідача ОСОБА_1 , як споживача надмірні грошові суми відсотків, спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання відповідача як боржника виконувати основне грошове зобов`язання, при цьому суд висновує, що загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту, відтак, такі підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 ,, оскільки знайшли своє реальне відображення у договорі. 
При вирішенні питання щодо стягнення відсотків, суд, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідача ОСОБА_1 , та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що належить зменшити розмір відсотків до розміру, що складатиме 100% від суми заборгованості за тілом кредиту (основною сумою боргу). 
На переконання суду, саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин, враховуючи знецінення валюти гривні та велику інфляцію в Україні. 
Враховуючи наявність у відповідача ОСОБА_1 , непогашеної заборгованості за кредитним договором №2006066 від 11.11.2021 року, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», частково, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором №2006066 від 11.11.2021 в розмірі 6400,00 грн., з яких: 3200,00 грн. – прострочена заборгованість за кредитом, 3200,00 грн. – прострочена заборгованість за відсотками.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» судові витрати у сумі 2662,40 грн сплаченого судового збору.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Позивачем подано орієнтовний розрахунок судових витрат, згідно якого розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи (консультація, складення та подання позовної заяви, підготовка доказів, моніторинг судової практики, складення процесуальних документів тощо), відповідно до договору про надання правової допомоги від 09.07.2025 року та додаткової угоди від 20.01.2026 року, становить 13 000,00 грн.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Окрім того, слід зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Зважаючи на складність та категорію справи, суд вважає необґрунтованими та завищеними витрати на складання та подання до суду позовної заяви, моніторинг, аналіз судової практики та на інші клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів.
Враховуючи наведене, принцип обґрунтованості та пропорційності, характер та час витрачений на виконання адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, категорії справи, її складності, ціни позову та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у 3000 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 15, 16, 512, 514, 524, 525, 526, 527, 533, 536, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1046, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 134, 137, 141, 175, 177, 178, 223, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (місцезнаходження: 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, нежитлове приміщення 1008, код ЄДРПОУ 44002941) заборгованість за Кредитним договором № 2006066 від 11.11.2021 року в розмірі 6400 (шість тисяч чотириста) грн, яка складається з: 3200,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту; 3200,00 грн простроченої заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) грн. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» судові витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 3 000,00 (три тисячі) грн.

В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду А.П. Іванов