ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

вул. М. Грушевського, 2 а, селище Лугини, Коростенський район, Житомирська область, 11301, 
тел. (04161)9-14-72, e-mail: inbox@lg.zt.court.gov.ua, web: http://lg.zt.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 02896124
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/221/26
Провадження по справі 2/281/262/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2026 року селище Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді - Свинченко Г.Д.,
за участю:
секретаря судових засідань - Михальченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань в селищі Лугини цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-
ВСТАНОВИВ:
02.04.2026 року в провадження Лугинського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом  ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок, який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , 1967 року побудови.
На день смерті ОСОБА_1 проживав разом із своєю матір`ю та прийняв спадщину після смертіОСОБА_2 .
27.02.2026 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . Однак, приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Можарівська Н.В. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки не надано правовстановлюючих документів на зазначене майно. Рекомендовано звернутись до суду з позовом визнання права власності на нерухоме майно.
Враховуючи, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся з даним позовом.
Ухвалою суду від 08.04.2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.
20.05.2026 року від позивача надійшло клопотання про витребування у приватного нотаріуса Коростенського РНО Житомирської області Можарівської Н.В. копії спадкової справи до майна померлої спадкодавиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кремне, Лугинського району, Житомирської області.
18.06.2026 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду, витребувано копію спадкової справи.
18.08.2026 року до суду надійшла копія спадкової справи до майна померлої спадкодавиці ОСОБА_2 .
Від позивача та його представника надійшли заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надіслав заяву про розгляд справи без представника селищної ради, рішення прийняти на розсуд суду.
Відзиву, заяв чи клопотань від сторін до суду не надійшло.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виходячи зі змісту ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 08.11.2007 року.
Матір`ю ОСОБА_1 дійсно є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 22.06.1949 року.
На день смерті ОСОБА_1 проживав разом із своєю матір`ю та прийняв спадщину після смертіОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № 226 від 16.03.2012 року.
Відповідно до виписки з погосподарської книги № 743 від 08.10.2025 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 належить покійній ОСОБА_2 . Будинок побудований в 1967 році.
Станом на 31.12.2012 року державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , КП "Коростенське МБТІ" Житомирської обласної ради не проводилась, що підтверджується інформаційною довідкою № 69 від 24.03.2026 року.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29894045 від 16.03.2012 року, спадкова справа № 12 до майна померлої ОСОБА_2 була заведена 16.02.2012 року. 
Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 29893920 від 16.03.2012 року, у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.
Згідно з випискою з погосподарської книги № 3846 від 02.12.2025 року, померлій ОСОБА_3 на праві особистої власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 , 1925 року побудови.
08.05.2012 року ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно, що підтверджується листом № 128/02-14 від 27.02.2026 року та копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 .
Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 ЦК України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок, та за життя спадкодавця, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.
У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Суд встановив, що позивач позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок, 1967 року побудови. 
Суд, враховує, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звернулись. У позивача відсутня можливість у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке увійшло до складу спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , тому суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Галина Свинченко