Справа №766/3123/25
н/п 1-кп/766/1096/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: 
головуючого судді: ОСОБА_1 
за участю секретаря: ОСОБА_2 
прокурора: ОСОБА_3 
захисника: ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Херсона, проведене в режимі відеоконференції з Державною установою «Кропивницький слідчий ізолятор», кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.12.2024 під № 12024231030002170 за обвинуваченням:  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боршна, Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, 
раніше судимого:
- вироком Ніжинського міського суду Чернігівської області від 28.07.2003 за ст. 128 КК України до 80 годин громадських робіт;
- вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 29.04.2004 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- вироком Ніжинського міського суду Чернігівської області від 18.07.2008 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 23.10.2018 за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі (звільнений за відбуттям строку покарання 13.08.2019);
- вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 24.06.2024 за ч. 1 ст. 28 – ч. 1 ст. 125 КК України що штрафу в розмірі 850 гривень;
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),
передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення
ОСОБА_5 01.12.2024 близько 18:00 години, перебуваючи поблизу території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, а саме: відкривши вхідні двері проник до будинку АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, незаконно заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: чоловічими кросівками торгівельної марки «SINSEY», 44 розміру чорного кольору моделі «7722Y-99X», вартість яких становить 260 гривень; іноземною валютою загальною сумою 700 Євро, що станом на 01.12.2024 становило 30 703,82 гривні, після чого залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 30 963,82 гривень. 
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану. 

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження
На початку судового розгляду при вирішенні питання щодо порядку та обсягу дослідження доказів обвинувачений ОСОБА_5  вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, зазначивши про те, що грошові кошти належні потерпілому дійсно привласнив. 
Заперечив проти протоколу проведеного слідчого експерименту за його участі, наполягаючи на тому, що позиція відображена в ньому була обумовлена застосуванням щодо нього недозволених методів ведення досудового розслідування. 
У подальшому внаслідок відмови від участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції та не підкорення вимогам представників установи попереднього ув?язнення, а також суду щодо участі в судових засіданнях, був неодноразово видалений із зали суду, що мало своїм наслідком завершення судового розгляду за відсутності обвинуваченого.
Прокурор за наслідками судового розгляду вважав обставини, встановлені органом досудового розслідування такими, що знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду, а тому зважаючи на ту обставину, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого встановлено не було, проте останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень, а нове вчинив маючи ряд непогашених судимостей та невиконаний вирок суду, просив з урахуванням правил ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_5 покарання у виді 7 років 4 місяців позбавлення волі. 
Захисник під час судового розгляду звернула увагу суду на ті обставини, що слідчий експеримент за участі ОСОБА_5 не відповідає вимогам КПК, оскільки це фактично перевірка показань на місці, хоча слідчий і сказав що зімітовано місце вчинення злочину, проте жодної імітації немає. Святкування наче в будинку було, тоді як потерпілий говорив й про інше приміщення, що не знайшло своє відображення під час проведеної слідчої дії.
Свідок ОСОБА_7 мала бути опитана перед проведенням впізнання, проте відповідна дія не була вчинена. Свідок ОСОБА_8 не був опитаний, по яких ознаках він впізнає кросівки.
Потерпілий повідомив про крадіжу кросівок з сірою сіткою, тоді як пред`явлені для впізнання кросівки з чорною сіткою. Крім того решта свідків у даному кримінальному провадженні впізнавали кросівки за синіми вставками, про які також зазначено і в висновку експерта. Тому фактично не доведеним під час удового розгляду залишилось питання щодо індивідуальних характеристик кросівок, про викрадення яких заявив потерпілий.
Також зауважила, що показання потерпілого, показання свідків містять розбіжності щодо кількості викрадених грошових коштів.
Вважала, що обсяг та якість зібраних під час досудового розслідування доказів не є достатньою для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 .

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Не зважаючи на позицію обвинуваченого та заперечення сторони захисту, суд вважає, що обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджена наступними дослідженими та перевіреними судом доказами, заявленими стороною обвинувачення.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснював суду про те, що за адресою АДРЕСА_1 , де двір на три хазяїни і де він проживає, а також на той момент у них проживав і ОСОБА_9 , святкували день народження – він, обвинувачений, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_9 посварився в якійсь момент з ОСОБА_12 та пішов, а наступного дня він виявив зникнення 1 000 євро зі своєї сумочки та кросівок, які були у нього вдома. Гроші він приблизно за місяць до крадіжки отримав у Банку. 
Висновок про те, що гроші викрав ОСОБА_9 зробив з того, що сусіди йому розповідали як обвинувачений намагався розрахуватись в магазині євро. Коли виявив зникнення кросівок, то від ОСОБА_10 довідався, що вона бачила ОСОБА_9 в цих кросівках в місті. 
Показання потерпілого в частині отримання грошових коштів в банківській установі підтверджені копією платіжної інструкції від 28.10.2024 АТ КБ «ПриватБанк» про отримання ОСОБА_6 готівкою 1000 євро. 
Заява від імені ОСОБА_5  про добровільну видачу працівникам поліції кросівок чорного кольору торгівельної марки «SINSEY», 44 розміру чорного кольору моделі «7722Y-99X» для проведення їх огляду; протокол огляду від 19.12.2024 з фототаблицею до нього, за змістом якого ОСОБА_5 добровільно видав кросівки «SINSEY», 44 розміру чорного кольору моделі «7722Y-99X» для огляду. Вказане взуття має ознаки використання, зокрема на підошві наявні сліди землі (бруду): свідчать про те, що саме обвинувачений заволодів кросівками належними потерпілому ОСОБА_6 , який за змістом протоколу огляду речі від 19.12.2024, під час огляду кросівок «SINSEY», 44 розміру чорного кольору моделі «7722Y-99X», впізнав як ті, що були у нього викрадені 01.12.2024.
Вартість викрадених кросівок підтверджена висновком експерта від 30.12.2024 № СЕ-19/122-24/6847-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість наданої на експертизу пари чоловічих кросівок торгівельної марки «SINSEY», 44 розміру чорного кольору моделі «7722Y-99X», які перебували у використанні станом на 03.12.2024 могла становити 260 гривень.
Показання потерпілого в частині обставин виявлення зникнення грошових коштів та кросівок підтвердили наступні допитані судом свідки. 
Свідок ОСОБА_13  дала суду показання про те, що вона проживає по сусідству в одному дворі з ОСОБА_6 – АДРЕСА_1 . З ними на той момент проживав і ОСОБА_9 01.12.2024 всі разом святкували день народження, з якого ОСОБА_9 пішов раніше за всіх, а наступного дня ОСОБА_14 повідомив про зникнення у грошей (євро) та кросівок, тоді як особисті кросівки ОСОБА_5 залишились у дворі. 
У подальшому вона бачила ОСОБА_5 в громадському транспорті в місті у кросівках ОСОБА_15 були чорного кольору зі світлою сіточкою, вона їх впізнавала, коли їх показували їй працівники поліції. Після цих подій ОСОБА_9 до них не повертався і більше у них не жив. 
Так свідок ОСОБА_13 впізнала кросівки, в яких бачила 02.12.2024 ОСОБА_5 в маршрутному автобусі, зазначивши сукупність ознак, за якими впізнавала, про що складено протокол пред`явлення речей для впізнання від 17.01.2025. 
Свідок ОСОБА_16  дала суду показання про те, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_17 в одному дворі по АДРЕСА_1 . Коли вона повернулась додому, то всі щось святкували разом, але в якійсь момент її донька ОСОБА_12 вигнала ОСОБА_18 . Коли ж ОСОБА_14 пізніше пішов додому, то виявив зникнення його грошей (1000 євро) і кросівок. Пізніше ОСОБА_5 бачили в магазині, коли він намагався розрахуватись євро, а також у громадському транспорті у кросівках належних потерпілому. 
Обставини, пов`язані з викраденням грошових коштів, окрім показань потерпілого, у своїй сукупності підтверджено наступними дослідженими та перевіреними судом доказами.
Так свідок ОСОБА_7  дала суду показання, що станом на грудень 2024 року вона працювала у відділенні «Ощадбанку» по вул. Чорноморській. В один з днів до відділення прийшли представники поліції та з`ясовували обставини щодо крадіжки грошових коштів. Вона лише підтвердила ту обставину, що до неї в банку звертались чоловіки, які разом обміняли на гривні 600 євро. Їй пред`явили фото для впізнання і вона впізнавала тих чоловіків. 
Показання свідка щодо факту обміну грошових коштів та їх кількості підтверджено копією квитанції № 1765722337222 про здійснення валютно-обмінної операції від 02.12.2024 о 08:47 годині щодо 600 Євро в ТВБВ № 10021/085 філії – Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк».
Про обставини впізнання було протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.01.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_7  впізнала фото із зображенням ОСОБА_5 як особи, яка 02.12.2024 у відділенні «Ощадбанку» разом з іншим чоловіком розміняв іноземну валюту в сумі 600 Євро;
Свідок ОСОБА_19  дав суду показання про те, що до нього ввечері прийшов ОСОБА_9 та сказав, що посварився з усіма і попросився до нього пожити. Це був 2024 рік, але коли саме вже не пам`ятає. В якійсь з наступних днів разом міняли євро у відділенні Банку, які як йому сказав ОСОБА_9 вислала його сестра. В обвинуваченого паспорта не було, а тому він попросив на його паспорт здійснити обмін грошей. Потім разом щось купили на Дніпровському ринку, ОСОБА_9 повернув йому борг і вони розійшлись у своїх справах. 
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2025 свідок ОСОБА_19  впізнав фото із зображенням ОСОБА_5 як особи, з якою він розмінював 600 Євро у відділенні Ощадбанку по вул. Чорноморській в м. Херсоні;
Крім того свідок ОСОБА_19 впізнавав кросівки, в яких ОСОБА_5 перебував 02.12.2024, а саме: «SINSEY», 44 розміру чорного кольору моделі «7722Y-99X», про також було складено протокол пред`явлення речей для впізнання від 23.01.2025.
Крім того на підтвердження обставин перебування обвинуваченого та свідка ОСОБА_19 у відділенні Банку, про що було складено протокол огляду предмету від 16.01.2025, оглянуто вміст CD-R диску вилученого в ході проведення тимчасового доступу до документів АТ «Ощадбанк» (ухвала слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24.12.2024, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15.01.2025 з додатком у виді диску). Так на відео наявне позначення часу та дати – 02.12.2024 о 08:40 годині. Вказано про те, що зйомка здійснювалась в операційному залі. Так до приміщення заходить чоловік одягнутий у шапку чорного кольору. Слідом за ним заходить інший чоловік у куртці чорного кольору та шапці чорного кольору, штани чорного кольору. Зазначені чоловіки стоять у черзі до каси, пізніше один з чоловіків передає через віконце предмети схожі на грошові купюри, які оператор перевіряє, також чоловік передає оператору і предмет зовні схожий на паспорт громадянина України. Один з чоловіків заповнює наданий йому папір, після чого оператор передає чоловікові предмети схожі на грошові кошти та повертає паспорт. Чоловіки виходять з приміщення банку.
Обставини вчиненого кримінального правопорушення підтвердив і сам обвинувачений ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту за його участі, про що було складено протокол проведення слідчого експерименту від 05.02.2025 з відеозаписом до нього. Так ОСОБА_5 у присутності понятих у приміщенні відділення поліції пояснив, що 01.12.2024 перебував на святкуванні дня народження онука сусідки, проте посварився з останньою та пішов додому. У той момент як йшов додому, то з сумки ОСОБА_6 викрав 700 Євро, взувся у кросівки останнього та пішов у своїх справах. 
З урахуванням того, що місце події перебуває в зоні активних бойових дій ОСОБА_5 відтворив умови, за яких вчинив правопорушення у приміщенні відділення поліції, зокрема продемонстрував та пояснив, де саме перебувала сумка потерпілого і яким способом він забрав з неї грошові кошти. Також продемонстрував як саме заволодів кросівками потерпілого, при цьому свої залишив на городі. 

VІ. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення
Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), а також показання потерпілого та свідків є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого винним у пред`явленому йому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом».
Оцінюючи заперечення сторони захисту, суд враховує наступне.
ККС ВС у своїй постанові від 02.07.2024 у справі № 303/5115/15-к (провадження № 51-206км24) вказав, що положення ст. 240 КПК не передбачає обов`язку відтворити всі умови, які існували на час події, а вимагає лише моделювання умов, наближених до тих, що існували на момент події і є важливими для мети експерименту.
Проведена відповідна слідча дія за участю ОСОБА_5 на переконання суду мала ознаки моделювання умов, наближених та достатніх, щоб відобразити події, які мали місце 01.12.2024, оскільки ОСОБА_5 за участю понятих та із застосованим відеозаписом, продемонстрував які саме дії ним були вчинені, що мало наслідком заволодіння як грошовими коштами належними потерпілому, так і кросівками. 
Досліджений судом відеозапис до вказаного доказу свідчить про те, що ОСОБА_5 діяв добровільно, за відсутності жодних ознак примусу або фізичного впливу.
Таким чином відсутні підстави стверджувати, що вищезазначений доказ було отримано внаслідок порушення прав особи, про що також свідчить і постанова про закриття кримінального провадження від 29.06.2026, зареєстрованого за повідомленням суду щодо можливого факту застосування щодо ОСОБА_5 недозволених методів досудового розслідування. Так встановлено відсутність кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України в діяннях працівників відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області.
Не спростовують висновків суду і заявлені стороною захисту розбіжності щодо характеристик кольору кросівок, якими заволодів ОСОБА_5 , оскільки в першу чергу останній видав саме ті кросівки, які потерпілий ідентифікував як свої. Ці ж кросівки свідками були ідентифіковані як такі, що належать потерпілому, та в яких бачили ОСОБА_5 . Та обставина, що колір кросівок визначений за матеріалами кримінального то як чорно-сірий, то як чорно-синій, на кваліфікацію дій обвинуваченого не впливає і не може бути розцінено як обставину, що спростовує обсяг обвинувачення, який був доведений як під час досудового розслідування, так і знайшов своє підтвердження в суді.
Не погоджується суд і з твердженням захисника щодо відсутності відомостей про опитування свідків про ознаки, за якими вони впізнають до пред`явлення предметів та особи для впізнання, оскільки всі досліджені судом протоколи пред`явлення для впізнання опис ознак (їх сукупність), за якими особа впізнавала річ або предмет.
Наведене на переконання суду є належним та допустимим виконанням вимог ч. 1 ст. 228 та ч. 1 ст. 229 КПК України в частині виконання вимоги перед тим, як пред`явити для впізнання річ або особу, слідчий, прокурор або захисник спочатку запитує в особи, яка впізнає, чи може вона впізнати цю річ або особу, опитує про ознаки цієї речі і обставини, за яких вона цю річ бачила, про що складається протокол, оскільки зазначені норми містять загальну вимогу про складання протоколу, а застосована законодавцем конструкція на переконання суду не свідчить про обов`язок складання декілька протоколів, пов`язаних з проведенням впізнання. 
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч. 1 ст. 337 КПК України). 
Оскільки ОСОБА_5 було інкриміновано вчинення крадіжки грошових коштів в межах суми, зазначеною ним під час проведення слідчого експерименту, потерпілий обсяг пред`явленого обвинувачення не оспорював, суд вважає, що заявлені стороною обвинувачення розбіжності не впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 . Крім того суд позбавлений можливості самостійно змінювати обсяг обвинувачення у разі, якщо це буде мати наслідком погіршення становища особи. 

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Оскільки обвинувачений під час судового розгляду свою вину не визнав в повному об`ємі, а також не розкаявся у вчиненому, обставин, що пом`якшують покарання судом встановлено не було, як і відсутні обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , які органом досудового розслідування також не були інкриміновані. 

V. Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого місця проживання не має, відомості про соціальні зв`язки відсутні, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, судимості непогашені, завдану матеріальну шкоду не відшкодував, відповідних заходів не вжив.
Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_20 необхідно  призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, пов`язане з ізоляцією від суспільства, враховуючи відсутність обмежень визначених ст. 63 КК України, тоді як підстав для звільнення від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України не вбачається, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого, буде достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того при призначення покарання суд враховує правила, визначені ч. 1 ст. 71 КК України, відповідно до яких якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Оскільки за вимогами ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно, тому покарання за попереднім вироком підлягає до самостійного виконання.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. 
Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено – переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України).
Враховуючи ту обставину, що обставини, які передували необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів на даному етапі припинили своє існування, наявні підстави для вирішення питання щодо речових доказів, а саме: щодо їх повернення. 
У резолютивній частині вироку серед іншого у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України). Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів (ст. 118 КПК України). Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України (ч. 2 ст. 122 КПК України). У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).
З огляду на викладене з обвинуваченого підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 170-174, 349, 373, 374 КПК України, суд, - 

у х в а л и в:
1. ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 24.06.2024 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно. 

2. Запобіжний захід у виді «тримання під вартою», застосований щодо ОСОБА_5 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.
3. Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили. 
4. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_5  у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10.02.2025 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

5. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3 183 гривень 60 копійок.

6. Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвал Херсонського міського суду Херсонської області від 27.12.2024 та від 25.12.2024 (справа № 766/21968/24, н/п 1-кс/766/10762/24; справа № 766/21674/24, н/п 1-кс/766/10672/24), а саме:  кросівки торгівельної марки «SINSEY», 44 розміру, чорного кольору, з наявним написом на язичку кросівок «SINSEY-MEN’S COLLECTION 7722-99X-44 MADE IN CHINA».

7. Речові докази:
- кросівки «SINSEY», 44 розміру чорного кольору моделі «7722Y-99X» - повернути законному власнику, а саме: потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. 
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Роз`яснити обвинуваченому та захиснику право подати клопотання про помилування, а також право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя:  ОСОБА_21