Справа № 199/6404/26
(3/199/1907/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
27.07.2026           місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 т. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за участю: захисника Парохненка С.Є.,

УСТАНОВИВ:

28.04.2026 о 10:58 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по пров. Крушельницької, 8, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху. 
28.04.2026 о 10:58 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по пров. Крушельницької, 8, керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці та неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, був неодноразово сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, через офіційний веб-сайт «Судова влада України», в тому числі повідомленнями у додаток «Viber», які доставлені адресату. 
Захисник Парохненко С.Є. не заперечував щодо розгляду об`єднаної справи за відсутності ОСОБА_1 . Також захисником подані клопотання про закриття провадження по об`єднаній справі у зв`язку із відсутністю складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.
Дослідивши письмові докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 651939 від 28.04.2026, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі та пояснення «Не згоден із порушенням, оскільки наркотики не вживаю»;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.04.2026, згідно якого ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги» ДОР;
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 651949 від 28.04.2026, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі та пояснення: «Тікати не планував, не побачив проблискові»;
- матеріалом відеозапису з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_2 , був зупинений у дворі будинку № 8 по пров. Крушельницької у місті Дніпрі. Поліцейський повідомив водію ОСОБА_1 , що він не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку було подано шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів та шляхом увімкнення гучномовця, що стало підставою для переслідування транспортного засобу. Водій ОСОБА_1 повідомив, що він не порушував Правил дорожнього руху, тому вважав, що поліцейські не мали права зупиняти автомобіль під його керуванням. Під час спілкування водій ОСОБА_1 раптово здійснив спробу залишити місце спілкування з поліцейськими, шляхом бігу та подолання паркану, проте був затриманий поліцейськими та повернутий до місця розташування його автомобіля. В ході бесіди поліцейські виявили у водія ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Свою відмову проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він не довіряє поліції, яка в заклад охорони здоров`я викличе працівників ТЦК. ОСОБА_1 були роз`ясненні його права згідно ст. 268 КУпАП та повідомлено, що такі його дії порушують приписи Правил дорожнього руху, роз`яснено, що відносно нього будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення через порушенням п. 2.4 та 2.5 Правил дорожнього руху. Після складання адміністративних матеріалів водій ОСОБА_1 отримав копії протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та надав свої пояснення з приводу суті порушень. 
За таких обставин дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП як такі, що виразилися: 
- в невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу;
- у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Надаючи оцінку твердження захисника про відсутність складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя виходить з наступного.
Так, доводи захисника про те, що працівники поліції спочатку безпідставно здійснили затримання ОСОБА_1 та здійснили незаконний особистий обшук і лише після цього вирішили притягти його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки такі твердження спростовані матеріалом відеозапису з бодікамери поліцейських, які чітко та послідовно зафіксували хронологію подій 28.04.2026 за участі ОСОБА_1 , який вийшов із транспортного засобу, до нього підійшли працівники поліції та повідомили про порушення приписів п. 2.4 Правил дорожнього руху, через те, що ОСОБА_1 не зупинився на їх вимогу. На це ОСОБА_1 повідомив, що він вважав дії поліцейських незаконними. 
Отже твердження захисника про те, що поліцейські склали адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП незаконно – спростовані дослідженими доказами з яких убачається, що водій ОСОБА_1 чув і бачив вимогу поліцейських про зупинку, але не виконав її умисно, оскільки на власний розсуд оцінював дії поліцейських як незаконні, що суперечить приписам п. 2.4 Правил дорожнього руху. В даному випадку водій був зобов`язаний зупинити автомобіль під його керуванням, а далі, якщо вимоги поліцейських є незаконними – оскаржувати такі їх дії.
Надаючи оцінку твердженням сторони захисту про незаконність дій поліцейських щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю такі твердження захисника необґрунтованими, оскільки дослідженими доказами, зокрема матеріалом відеозапису з бодікамер поліцейських, чітко зафіксовано, що водій ОСОБА_1 в ході спілкування із поліцейськими, які поводили себе стримано та чемно, намагався втекти через паркан, що вказує на наявність такої ознаки наркотичного сп`яніння, як поведінка, що не відповідає обстановці. Крім того, поліцейські виявили у водія і неприродну блідість обличчя, що в сукупності і стало підставою для висловлення вимоги водію в порядку п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, яку водій ОСОБА_1 виконувати категорично відмовився, пояснюючи свою відмову небажанням можливої зустрічі із військовослужбовцями ТЦК, які, на його думку, могли чекати на нього в закладі охорони здоров`я.
Таким чином, працівники поліції обґрунтованими склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні водія ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 
1) про накладення адміністративного стягнення; 
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 
3) про закриття справи.
Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Санкція ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає можливість накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає можливість накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, найбільш суворий вид санкції, визначений ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи характер вчинених правопорушень, які посягають на безпеку дорожнього руху, дані про особу водія ОСОБА_1 , який офіційно не працевлаштований, отримував посвідчення водія, ступінь його вини, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП – у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Керуючись ст. 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення за сукупністю адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко