15.07.26
33/812/302/26
Справа № 489/10617/25
Провадження № 33/812/302/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

15 липня 2026 року      м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Тищук Н.О., 
із секретарем – Чистою В.В.,
за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рвачова Олексія Олександровича, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, 
У С Т А Н О В И В:
Постановою судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
02 липня 2026 року представник ОСОБА_1 адвокат Рвачов О.О. подав апеляційну скаргу на постанову суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав те, що ОСОБА_1 судових повісток не отримував, є військовослужбовцем та постійно знаходиться в зоні бойових дій, про постанову суду довідався тільки 19.06.2026 року коли з його застосунку «Дія» зникло посвідчення водія. Довідавшись на найближчому блокпості про причини зникнення посвідчення водія, ОСОБА_1 невідкладно уклав з АБ «Братів Федорових» договір про надання правової допомоги від 19.06.2026 року. 
За приписами частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про поновлення строку суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 17.12.2025 року в його присутності та ним підписаний.
Про призначення справи до розгляду на 26 березня 2026 рок Голуб повідомлений судовою повісткою від 12.02.2026 року.
Направлена на зазначену ним адресу – пров. Набережний, 5 в м. Миколаєві, судова повістка була повернута до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.
Постанова Інгульського районного суд м. Миколаєва від 26 березня 2026 року також була направлена за адресою ОСОБА_1 , проте повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній».
Статтею 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі, коли ця особа своєчасно сповіщена про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Для вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.
Таким чином у справі, що переглядається, суд першої інстанції вжив усіх необхідних заходів для належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про слухання справи.
Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 як військовослужбовець постійно знаходиться в зоні бойових дій суд вважає неспроможним, оскільки, на підтвердження цієї обставини не надано жодного належного та допустимого доказу. 
Також цей довід спростовується, зокрема тим, що протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно ОСОБА_1 в м. Миколаєві де він рухався по вул. Вінграновського в районі буд № 48. Зазначеного факту ОСОБА_1 не оскаржує.
Крім того, як зазначає захисник Рвачов О.О., довідавшись про позбавлення його права керування транспортними засобами, ОСОБА_1 відразу звернувся до АБ «Братів Федорових» за укладенням договору про надання правової допомоги. Отже, ОСОБА_1 не був аж на стільки залученим до ведення бойових дій, щоб не мати можливості комунікувати з судом з приводу складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.
З огляду на практику Європейського Суду з прав людини, висловлену в рішенні «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. 
Отже, у справі, що переглядається, апеляційним судом не встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову судді суду першої інстанції у передбачений статтею 294 КУпАП строк.
З огляду на викладене підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили б вчасне вчинення ОСОБА_1 процесуальних дій.
Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
За таких обставин апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника  ОСОБА_1 адвоката Рвачова Олексія Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2026 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відмовити 
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Н.О.Тищук