Справа № 932/19446/25 
Провадження № 2-о/932/285/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року          м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді-    Потоцької С.С.,
за участю секретаря судового засідання- Карапиш А.М.,
заявника-  ОСОБА_1 ,
представника заявника - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду зі заявою про встановлення факту проживання у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який зник безвісті 14 вересня 2025 року. 
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що з квітня 2020 року вона проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_3 як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Після повномасштабного вторгнення вони переїхали до м. Дніпро, та продовжили спільно проживати за адресою: АДРЕСА_1 всього спільного життя вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Після мобілізації до Збройних Сил України вони постійно телефонували один одному, він здійснював її перерахування коштів. Заявник зазначає, щ ОСОБА_3 немає інших близьких родичів. У вересні 2025 року вона отримала сповіщення про те, що ОСОБА_3 зник безвісти 14.09.2025 поблизу населеного пункту Лисівка Покровського району Донецької області, беручи участь у визволенні цього села. Встановити факт її постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 потрібно для реалізації прав, передбачених Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", як члену сім`ї особи, зниклої безвісти, а саме як дружини.
Ухвалою від 26.01.2026 відкрито провадження у справі.
Ухвалою від 07.04.2026 витребувано у Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості (при наявності) про народження осіб, батьком яких є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості щодо батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Донецька область, м.Бахмут, у випадку смерті батьків вказати дату та номер актового запису про смерть; відомості про реєстрацію шлюбу (розірвання шлюбу) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (при наявності).
Відповідно до інформації Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про реєстрацію шлюбу , розірвання шлюбу, дітей не виявлені (лист від 08.06.2026 № 1478/31.30-26) (а.с.69). Також повідомлено про виявлений актовий запис про народження ОСОБА_4 (без апострофа). Реєстрація народження проведена за частиною першою ст. 135 СК України, ОСОБА_5 (а.с. 67). 
У судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали, посилаючись на обставини викладені у заяві, вважають викладені вимоги належним чином обґрунтованими, а тому є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Заявник повідомила, що наразі є інформація про можливість перебування ОСОБА_3 у полоні, тому для можливості звернення до відповідних державних органів та громадських організацій для отримання відомостей щодо долі зниклого безвісти ОСОБА_3 її необхідно встановити цей юридичний факт.
Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань не подав, про причини неявки не повідомив, пояснень щодо заяви не подав. 
Суд, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, заслухавши показання свідка, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що відповідно до довідки від 29.07.2021 № 281/09-69-03 ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 10.01.2020 по теперішній час (а.с.18). 
Заявник ОСОБА_1 відповідно до наявного штемпелю у паспорті зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).
За довідками від 12.12.2022 № 1241-5002384764 та від 25.11.2022 № 1241-5002348115 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.14, 11).
Під час судового розгляду заявник пояснювала, що вона з чоловіком вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, піклувалися один за одним. Чоловік її займався городом, вона вела домашнє господарство, дарували подарунки.
Вказані обставини підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 . 
Так свідок показала, що працює разом з ОСОБА_1 у поштовому відділенні, вона часто бачила, як ОСОБА_3 зустрічав ОСОБА_7 з роботу, вони трималися за руки, обіймалися, цілувалася. ОСОБА_7 показувала їй світлини, де вона була разом з ОСОБА_8 . Свідок показала, що вважала їх чоловіком та дружиною.
За довідкою від 02.10.2025 солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації з 25.06.2025 у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.23).
ОСОБА_9 у період з 19.08.2025 по 14.09.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Донецькій області, про що зазначено у довідці від 02.10.2025 № 9630 (а.с.22).
За фактом зникнення безвісті ОСОБА_3 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1  призначено проведення службового розслідування (а.с.24). 
За фактом зникнення безвісті ОСОБА_3 заявник звернулась 24.09. 2025 з заявою до чергової частини ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09. 2025 за № 12025042150001218 за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 21).
Судом також досліджено відео та фото з сімейного архіву заявника, де зафіксовано факт спільного відпочинку  ОСОБА_3 та заявника.
За випискою Приват Банку підтверджується перерахування грошових коштів ОСОБА_3 заявнику (ас.27).
Крім того, відповідно до аркушу ознайомлення та картки демографічних даних за підписом ОСОБА_3 . ОСОБА_1 зазначена як дружина (а.с.25,26). 
Сповіщення сім`ї від 22.09.2025 № 5546 про зникнення безвісти 14.09.2025 ОСОБА_3 поблизу населеного пункту Лисівка Покровського району Донецької області, беручи участь у визволенні цього села адресоване заявнику (ас.20).
У судовому засіданні заявник заначила, що встановлення цього факту їх необхідно для звернення в уповноважені органи зі заявами про розшук ОСОБА_3 як військовополоненого. 
Правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечує правове регулювання відносин, пов`язаних із встановленням та обліком, розшуком і соціальним захистом таких осіб та їхніх родичів визначає Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти".
Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" встановлено, що цей Закон регулює суспільні відносини, пов`язані з набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.
У ст. 6 вищевказаного Закону зазначено права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.
Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Отже, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.
При застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
З огляду на вказане, встановленню підлягають такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.
Великою Палатою Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц зазначено, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
У Постанові Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі №361/4744/19 зазначено, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16.
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.
Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати в сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року в справі № 369/16486/18.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну "сімейне життя", вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних звязків. Так, у справі "Ельсхольц проти Німеччини" суд визначив, що "поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші "сімейні" de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом".
Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Отже, під час судового розгляду знайшов підтвердження факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , однією сім`єю, як подружжя без реєстрації шлюбу.
Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви.
Керуючись ст. 3, 21, 36, 74 СК України; ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 353 ЦПК Україн, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах - задовольнити. 
Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала однією сім`єю з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження-м.-Артемівськ, Донецька обл., Україна, РНКОПП НОМЕР_2 , з 07.04.2020 по 14.09.2025.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП:  НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Представник заявника ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;
Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя         С.С. Потоцька