ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15942/22 Суддя (судді) першої інстанції: Куденков К.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів – Ганечко О.М., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поліенерго груп» на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Поліенерго груп» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліенерго груп» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3730891/41437584 від 31.01.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 31.12.2021 зобов`язавши Державну податкову службу України зареєструвати цю податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.
На виконання положень Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 цю справу передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
У подальшому, представником позивача подано заяву про ухвалення у справі додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19000,00 грн.
Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення – задоволено частково, стягнуто на користь «Поліенерго груп» витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про розподіл судових витрат, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно з пунктом четвертим частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт дев`ятий частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт шостий частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19000,00 грн.
Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Поліенерго груп» та адвокатом Августиновичем Р.В було укладено договір про надання правової допомоги № 03/01/22 від 03.01.2022.
Звертаючись із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення про розподіл судових витрат, адвокатом було зазначено наступні послуги: Попереднє опрацювання, вивчення та розгляд матеріалів, консультування клієнта (поданих Клієнтом пояснень, скарг, результатів іх розгляду, прийнятих рішень органом ДПС) щодо оскарження в судовому порядку щодо податкової накладної № 2 від 31.12.2021 р. - 2500 грн; Підготовка документів до позовної заяви, збирання доказів (договорів, первинних бухгалтерських документів, тощо, що були підставою для складання та реєстрації податкової накладної, пояснень, скарг, результатів їх розгляду, прийнятих рішень органом ДПС, тощо) щодо податкової накладної № 2 від 31.12.202 - 2500 грн; Аналіз законодавства в сфері податкового права та вироблення правової позиції щодо клієнта - 1500 грн.; Аналіз судової практики із вказаних питань - 1000 грн; Складання позовної заяви щодо податкової накладної № 2 від 31.12.2021 - 8 000 грн; Аналіз та опрацювання Відзиву поданого Відповідачем у справі, аналіз судової практики на яку здійснено посилання відповідачем. - 2000, 00 грн; Складання клопотання у справі щодо прискорення розгляду справи -1500, 00 грн. Усього - 19 000, 00 грн.
До вказаної клопотання додано:
- ордер на надання правничої допомоги від 098.06.2025 серія ВК № 1175068, виданий адвокату Августиновичу Р.В.;
- копію виданого Августиновичу Р.В. свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 591 від 05.12.2007;
- копія договору про надання правової допомоги № 03/01/22 від 03.01.2022;
- копія акта виконаних робіт від 05.06.2025 на суму 19000,00 грн.
Суд зазначає, що безпосередньо в договорі про надання правової допомоги № 03/01/22 від 03.01.2022 порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата тощо). Проте в п. 4.2 цього договору зазначено, що розмір та сума витрат на правову допомогу визначається на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт.
Апеляційний суд, дослідивши доводи заявника та проаналізувавши всі надані ним документи в їх сукупності, вважає, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу є завищеними і неспівмірними зі складністю справи, яка була предметом апеляційного дослідження, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, який реально потребується для їх виконання.
Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02.06.2022 у справі № 160/6899/20, відповідно до яких, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд звертає увагу на те, що в провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувають ще дві аналогічні справи між тими самими сторонами, а саме: № 640/15946/22 і № 640/15943/22, в яких позивачем заявлені аналогічні позовні вимоги з ідентичним правовим обґрунтуванням. Судом встановлено, що у справі № 640/15943/22 адвокат Августинович Р.В. також подав клопотання, яким просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Поліенерго груп» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000 грн, до яких виключені витрати на ідентичні послуги, зокрема, попереднє опрацювання, вивчення та розгляд матеріалів, консультування клієнта; аналіз законодавства в сфері податкового права та вироблення правової позиції щодо клієнта; - аналіз судової практики із вказаних питань тощо.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що послуги з правового аналізу, опрацювання судової практики, а також напрацювання правової позиції не можуть вважатись окремими послугами правового характеру, оскільки сама суть кваліфікованої правової допомоги передбачає наявність у адвоката спеціальних знань, у тому числі й володіння нормативною базою, необхідною для складання відповідних процесуальних документів (позовна заява, відзив, клопотання, пояснення, тощо), однак саме по собі вказані послуги не можуть бути окремою складовою витрат, понесених під час складання позову, відзиву, тощо. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 2500 грн. є співмірними із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт та їх обсягом, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вказаному розмірі. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поліенерго груп» залишити без задоволення, а додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.М.Ганечко

суддя В.В.Файдюк