ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року	справа № 380/1751/26	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) (далі - позивач), з урахуванням уточнення позовних вимог, звернувся до суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016) (далі - відповідач), в якому (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що полягає у відмові у прийнятті до розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії з урахуванням індексації, поданої в порядку Закону України "Про звернення громадян"; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти заяву позивача про перерахунок пенсії з урахуванням індексації до розгляду, зареєструвати її в установленому порядку та здійснити її розгляд по суті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надати позивачу мотивовану письмову відповідь за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії з урахуванням індексації у строки та в порядку, визначені Законом України "Про звернення громадян".
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у тому числі до відповідного відділу прийому громадян, із усними та письмовими зверненнями щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням індексації. При цьому кожного разу працівники відповідача повідомляли позивача про нібито відсутність у нього права на індексацію пенсії, без надання будь-якого належного правового обґрунтування, посилань на норми матеріального права або індивідуального адміністративного акта, яким таке право було б обмежено чи виключено. Більше того, відповідач фактично відмовлявся приймати від позивача відповідні заяви, у тому числі складені у письмовій формі. Зокрема, під час особистих звернень позивача до відділу прийому громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області уповноважені працівники: 1) відмовлялися приймати подані письмові заяви; 2) не здійснювали їх реєстрацію у встановленому законом порядку; 3) відмовлялися проставляти на копіях заяв Позивача будь-які відмітки про їх прийняття (вхідні номери, дати, штампи чи підписи відповідальних осіб); 4) фактично унеможливлювали фіксацію самого факту звернення позивача до суб`єкта владних повноважень. Унаслідок такої протиправної поведінки відповідача жодних письмових відповідей на подані заяви позивач не отримував, а отже був позбавлений можливості отримати відповідний індивідуальний акт. Відповідач ухилився від виконання обов`язку щодо належного розгляду звернень громадянина, що свідчить про протиправну бездіяльність як форму порушення прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому просить позов задоволити повністю.
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позову заперечував та зазначив, що на підставі інформації, наданої відділом обслуговування громадян № 10 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановлено, що згідно з даними ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати пенсій» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України, як отримувач пенсії за віком з 28.11.1997 (№ IIC 913080156096). Згідно з даними ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення» ОСОБА_1 у 2025 році та у січні-березні 2026 року до відділу не звертався. Також згідно з інформаційно-пошукової бази програмного комплексу "АСЕ ДО" підсистеми ІКІС-документообіг звернення від ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР “Про звернення громадян" не надходили. Отже, оскільки позивач із заявою встановленої форми згідно Порядку 22-1 про перерахунок пенсії до Головного управління не звертався, то відповідно рішення про відмову Головним управління не приймалось.
Ухвалою від 04.02.2026 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю позовної заяви вимогам статей 160 та 161 КАС України.
На виконання вимог ухвали, позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог та докази сплати судового збору. Таким чином, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, ухвалою судді від 26.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін, за наявними у справі доказами.
Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України, як отримувач пенсії за віком з 28.11.1997 (№ IIC 913080156096). 
Згідно з даними ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення» ОСОБА_1 у 2025 році та у січні-березні 2026 року до відділу не звертався. Також згідно з інформаційно-пошукової бази програмного комплексу "АСЕ ДО" підсистеми ІКІС-документообіг звернення від ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР “Про звернення громадян" не надходили.
Вважаючи, що під час особистих звернень позивача до відділу прийому громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області уповноважені працівники: 1) відмовлялися приймати подані письмові заяви; 2) не здійснювали їх реєстрацію у встановленому законом порядку; 3) відмовлялися проставляти на копіях заяв Позивача будь-які відмітки про їх прийняття (вхідні номери, дати, штампи чи підписи відповідальних осіб); 4) фактично унеможливлювали фіксацію самого факту звернення позивача до суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).
Частиною першою ст. 9 Закону України № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 44 Закону №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).
Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком.
Відповідно до п.4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення.
Згідно з п. 4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Суд вказує на те, що матеріали справи не містять жодних доказів звернення позивача до відповідача із жодними заявами, позивач до позовної заяви не долучив оригінал чи копію заяви про перерахунок пенсії з урахуванням індексації, поданої в порядку Закону України Про звернення громадян», яку, на його думку, відповідач мав би розглянути.
Тому, суд погоджується із твердженнями відповідача, відповідно до яких ОСОБА_1 у 2025 році та у січні-березні 2026 року до відділу не звертався, звернення від ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР “Про звернення громадян" не надходили, а тому відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, про яку зазначає позивач, а тому у задоволені позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -
в и р і ш и в :
У задоволенні позову відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Карп`як Оксана Орестівна