Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________  Справа № 299/978/26
Номер провадження 2/299/470/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
19.08.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Роман К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АКСІЛІУМ-ФІНАНС», в особі представника Матула Вікторії Юріївни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № C-600-011752-21-980, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, а останній зобов`язався повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, комісію та інші передбачені договором платежі відповідно до встановленого графіка погашення. Позивач вказав, що кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, однак відповідач належним чином своїх договірних зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Зазначив, що 16 грудня 2025 року на підставі договору факторингу відбулася заміна кредитора у зобов`язанні: від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс». Про заміну кредитора та необхідність виконання зобов`язань відповідача було повідомлено шляхом направлення досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. За твердженням позивача, станом на дату проведення розрахунку загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 114 992,59 грн, з яких: 39 281,56 грн — заборгованість за основним боргом, 75 711,03 грн — заборгованість за процентами, 0 грн — заборгованість за комісіями. До звернення до суду вжив заходів досудового врегулювання спору, направивши відповідачу відповідну досудову вимогу, однак остання залишена без реагування.
На підставі вище наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості в розмірі 114992,59 грн та понесені судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору та 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача ТОВ «Аксіліум-Фінанс», про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет, у судове засідання не з`явився. Через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог, також не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином як шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу проживання, так і шляхом надсилання електронного виклику на номер мобільного телефону, вказаний у матеріалах справи та розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав.
Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження.
Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлена відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, суд, виходячи з положень ст.281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України.
Судом встановлено, що 01.03.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-600-011752-21-980. Згідно умов угоди розмір кредитної лінії у дату укладання Угоди становить 25 000,00 грн та може бути змінений в межах максимального розміру за ініціативою Банку або Клієнта з дотриманням вимог ДКБОФО. Максимальний розмір кредитної лінії становить 200 000,00 грн зі строком дії 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24,00%, згідно тарифів банку. Цей договір укладено у письмові формі та підписано рукописним підписом позичальника.
Як вбачається із виписки від 16.12.2025 року за період з 01.03.2021 по 16.12.2025 року така стосується ОСОБА_1 , в такій містяться відомості про зарахування на декілька рахунків грошових коштів.
Із довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №C-600-011752-21-980 від 01.03.2021 року вбачається, що станом на 16.12.2025 р. заборгованість ОСОБА_1 складає 114992,59 грн., з яких: 39 281,56 грн — заборгованість за основним боргом, 75 711,03 грн — заборгованість за процентами.
Між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ-ФІНАНС»» 16.12.2025 укладено Договір факторингу № 1, за яким Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.
ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» 26.01.2026 на адресу ОСОБА_1 направило досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Відповідно до вказаного листа відповідача повідомлено про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та наявність заборгованості у розмірі 114992,59 грн, а також запропоновано погасити її у добровільному порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні.
Судом встановлено, що 01 березня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-600-011752-21-980, відповідно до умов якої розмір кредитної лінії на дату укладення Угоди становив 25 000,00 грн, максимальний розмір кредитної лінії — 200 000,00 грн, строк дії кредитної лінії — 12 місяців із можливістю автоматичної пролонгації, а процентна ставка за користування коштами кредитної лінії — 24,00 %.
Факт укладення зазначеної Угоди сторонами не спростований.
Разом з тим, предметом доказування у цій справі є не лише факт існування між сторонами кредитних правовідносин, а й факт належного виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів, факт порушення відповідачем умов кредитного договору, розмір та склад заборгованості, а також набуття позивачем права вимоги саме до відповідача у заявленому розмірі.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Водночас відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За правилами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підтвердження набуття права вимоги до відповідача позивач надав Договір факторингу № 1 від 16 грудня 2025 року, укладений між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс».
Разом з тим, сам по собі договір факторингу не є достатнім доказом переходу до позивача права вимоги саме до ОСОБА_1 , якщо з його змісту неможливо достовірно встановити конкретний склад переданих прав вимоги, а інші документи, передбачені умовами такого договору, суду не надані.
Як вбачається з умов Договору факторингу № 1 від 16 грудня 2025 року, передача прав вимоги здійснюється щодо визначеного переліку боржників, права вимоги до яких передаються фактору. При цьому позивачем не надано витягу з реєстру боржників, який відповідно до умов договору факторингу підтверджував би включення ОСОБА_1 та права вимоги за кредитним договором № С-600-011752-21-980 до переліку прав вимоги, переданих ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс».
Отже, за відсутності такого витягу або іншого належного доказу, який би індивідуалізував передане позивачу право вимоги саме до ОСОБА_1 , суд позбавлений можливості достовірно встановити факт переходу до позивача права вимоги за спірним кредитним договором.
Сам факт укладення між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» договору факторингу свідчить про наявність між цими юридичними особами відповідних договірних правовідносин, однак не є безумовним доказом того, що до позивача фактично перейшло право вимоги до конкретного відповідача за конкретним кредитним договором.
Крім того, судом встановлено, що на підтвердження розміру заявленої до стягнення заборгованості позивачем надано довідку-розрахунок заборгованості та виписку за період з 01 березня 2021 року по 16 грудня 2025 року.
Згідно з довідкою-розрахунком станом на 16 грудня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 114 992,59 грн, з яких 39 281,56 грн — заборгованість за основним боргом та 75 711,03 грн — заборгованість за процентами.
Разом з тим зазначений розрахунок не містить детального відображення руху заборгованості за кредитом, зокрема не містить відомостей про дату та розмір кожного фактично отриманого відповідачем траншу, дату та розмір здійснених ним платежів, періоди та порядок нарахування процентів, їх розмір за кожний відповідний період, а також не дає можливості перевірити правильність формування заявленої до стягнення суми.
Надана позивачем виписка за період з 01 березня 2021 року по 16 грудня 2025 року також не усуває зазначених недоліків.
Зокрема, умовами кредитної Угоди передбачено, що розмір кредитної лінії на дату укладення договору становив 25 000,00 грн та міг змінюватися. Однак із наданої виписки не вбачається зарахування відповідачу 01 березня 2021 року кредитних коштів у розмірі 25 000,00 грн.
Більше того, у виписці міститься інформація про надання траншу згідно з додатковою угодою № С-600-011752-21-980 від 01 березня 2021 року до Кредитного договору № С-600-011752-21-980 від 01 березня 2021 року. При цьому зазначена додаткова угода до матеріалів справи позивачем не надана.
Таким чином, суд не має можливості встановити, на підставі якого саме документа, у якій сумі та коли відповідачу були фактично надані кредитні кошти, а також яким чином визначався залишок основної заборгованості в розмірі 39 281,56 грн.
Аналогічно не підтверджено належними та допустимими доказами і заявлену суму заборгованості за процентами в розмірі 75 711,03 грн. Наданий позивачем розрахунок містить лише кінцеву суму нарахованих процентів, без можливості перевірити періоди їх нарахування, базу нарахування, застосовану процентну ставку та врахування здійснених відповідачем платежів.
При цьому відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Тому для вирішення питання про обґрунтованість заявленої до стягнення суми процентів позивач повинен надати докази, які дають можливість встановити порядок їх нарахування та перевірити правильність відповідного розрахунку.
Суд не може ґрунтувати висновок про розмір заборгованості виключно на складеному позивачем розрахунку, якщо такий розрахунок не підтверджений первинними документами та не дає можливості перевірити правильність визначення заборгованості.
Таким чином, надані позивачем докази у своїй сукупності не дають можливості достовірно встановити ані фактичний розмір кредитних коштів, отриманих відповідачем, ані розмір фактично непогашеного основного боргу, ані правильність нарахування процентів, а відтак і загальний розмір заборгованості, заявлений до стягнення.
При цьому саме на позивача, як на особу, яка звернулася до суду з вимогою про стягнення заборгованості, покладається обов`язок довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, у тому числі факт набуття права вимоги до відповідача та розмір заборгованості.
Відсутність у матеріалах справи витягу з реєстру боржників або іншого належного доказу, який би підтверджував включення ОСОБА_1 до переліку боржників, права вимоги до яких були передані за Договором факторингу № 1 від 16 грудня 2025 року, у сукупності з відсутністю належного та детального розрахунку заборгованості та доказів фактичного надання відповідачу кредитних коштів у заявленому розмірі, свідчить про недоведеність позовних вимог.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами наявність у нього права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № С-600-011752-21-980, а також розмір заборгованості відповідача в сумі 114 992,59 грн.
Відтак, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.
Оскільки у задоволенні основної позовної вимоги відмовлено, відсутні правові підстави і для покладення на відповідача витрат позивача зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :
У задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АКСІЛІУМ-ФІНАНС», в особі представника Матула Вікторії Юріївни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем. 
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АКСІЛІУМ-ФІНАНС», місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка Є., будинок 5, кабінет 4, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43231894 
Представник позивача: Матула Вікторія Юріївна, адреса: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Виноградівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Головуючий | Дочинець С. І.