РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2026 року | м. Рівне | №460/9985/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
| ОСОБА_1
до | Головного управління ДПС у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Великомежиріцька сільська рада
| про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, третя особа - Великомежиріцька сільська рада, в якому просить суд податкове повідомлення-рішення №26265-2410-1712-UA56060090000066065 від 10.04.2024 року Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області визнати протиправним та скасувати.
Ухвалою суду від 11.06.2026 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 22.06.2026 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін по справі.
Ухвалою суду від 09.07.2026 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Рівненській області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №26265-2410-1712-UA56060090000066065 від 10.04.2024 без розгляду.
Ухвалою суду від 09.07.2026 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Великомежиріцьку сільську раду.
Позов мотивовано тим, що 14.05.2014 між Великомежиріцькою сільською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,80 га, нормативна грошова оцінка якої становила 746 480,00 грн, а річна орендна плата визначена у розмірі 5,761 % такої оцінки, що становить 43 002,00 грн. Головним управлінням ДПС у Рівненській області 10.04.2024 прийнято податкове повідомлення-рішення №26265-2410-1712-UA56060090000066065, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з орендної плати у сумі 121 556,11 грн, що в подальшому стягнуто рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №460/235/25. Позивач зазначає, що вказаного податкового повідомлення-рішення не отримував та про його існування дізнався 05.12.2025 з рішення суду, а погоджений сторонами договору розмір орендної плати не змінювався, у зв`язку із чим, не погоджуючись із визначеним контролюючим органом грошовим зобов`язанням, звернувся до суду з цим позовом.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що контролюючим органом не змінювалися умови договору оренди землі від 14.05.2014, оскільки визначений сторонами розмір орендної плати у відсотковому співвідношенні – 5,761 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки – залишився незмінним. Вказує, що відповідно до інформації Великомежиріцької сільської ради від 24.01.2024 №02-12/116/24 нормативна грошова оцінка орендованої позивачем земельної ділянки на 2024 рік становила 2 109 982,85 грн, у зв`язку із чим орендну плату за 2024 рік визначено шляхом застосування передбаченої договором ставки 5,761 % до проіндексованої нормативної грошової оцінки, що становить 121 556,11 грн. Зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 10.04.2024 №26265-2410-1712-UA56060090000066065 було направлено на податкову адресу позивача рекомендованим листом, однак 02.05.2024 повернуто відправнику з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Відтак відповідач вважає, що грошове зобов`язання з орендної плати за 2024 рік визначено правомірно, а підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення відсутні, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Третя особа – Великомежиріцька сільська рада – подала письмові пояснення щодо позову, у яких зазначила, що 14.05.2014 між Великомежиріцькою сільською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,80 га, кадастровий номер 5623081000:03:001:0218, строком на 15 років, умовами якого орендну плату визначено у розмірі 5,761 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її індексації. Вказує, що відповідно до витягу з технічної документації нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки становила 2 007 595,48 грн, а з урахуванням коефіцієнта індексації 1,051 її розмір на 2024 рік склав 2 109 982,85 грн. Зазначені відомості Великомежиріцькою сільською радою листом від 24.01.2024 №02-12/116/24 передано Головному управлінню ДПС у Рівненській області для нарахування орендної плати. Третя особа наголошує, що передана контролюючому органу сума нормативної грошової оцінки є результатом індексації даних Держгеокадастру, а сільська рада, надаючи відповідну інформацію, діяла в межах своїх повноважень, у зв`язку із чим просить врахувати наведені обставини під час розгляду справи.
Розглянувши заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено, що 14.05.2014 між територіальною громадою сіл Великі Межирічі, Застав`я, Дивень, Колодіївка в особі Великомежиріцької сільської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого позивачу передано в оренду земельну ділянку площею 0,80 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та здійснення комерційної діяльності.
Згідно з пунктом 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 746 480,00 грн відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.12.2013 №789/208, а пунктом 9 договору визначено орендну плату у розмірі 5,761 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становило 43 002,00 грн на рік.
Вказані показники також закріплено у погодженому сторонами розрахунку розміру орендної плати, який є додатком до договору оренди земельної ділянки, відповідно до якого площа земельної ділянки становить 0,80 га, нормативна грошова оцінка станом на 01.05.2014 – 746 480,00 грн, а річний розмір орендної плати – 5,761 % нормативної грошової оцінки, або 43 002,00 грн.
Договір оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.05.2014, індексний номер 13461850.
Пунктом 35 договору сторони погодили, що зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення такої згоди спір вирішується у судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Рівненській області 10.04.2024 прийнято податкове повідомлення-рішення №26265-2410-1712-UA56060090000066065, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у загальному розмірі 121 556,11 грн.
У подальшому рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №460/235/25 стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у сумі 121 556,11 грн, підставою виникнення якого було зазначене податкове повідомлення-рішення.
Позивач зазначає, що податкового повідомлення-рішення від 10.04.2024 не отримував та про його існування дізнався з рішення суду у справі №460/235/25 після реєстрації 05.12.2025 в системі «Електронний суд».
При цьому нормативна грошова оцінка орендованої позивачем земельної ділянки, проведена станом на 12.12.2013, становила 746 480,00 грн, а погоджений сторонами договору розмір орендної плати – 5,761 % від такої нормативної грошової оцінки.
Матеріали позовної заяви виходять із того, що погоджені сторонами умови договору оренди щодо розміру орендної плати у встановленому договором порядку не змінювалися, водночас контролюючим органом на підставі податкового повідомлення-рішення від 10.04.2024 №26265-2410-1712-UA56060090000066065 визначено позивачу грошове зобов`язання з орендної плати, яке стало підставою для формування податкового боргу та його подальшого стягнення у судовому порядку.
Не погоджуючись із визначеним контролюючим органом грошовим зобов`язанням та вважаючи податкове повідомлення-рішення від 10.04.2024 №26265-2410-1712-UA56060090000066065 протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Згідно з підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави І розділу XIV цього Кодексу – капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частини перша та друга статті 792 ЦК України).
Таким законом є Закон України «Про оренду землі» (далі – Закон №161-XIV), у статті 13 якого закріплено, що договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (частина перша статті 14 Закону №161-XIV).
У статті 18 Закону №161-XIV передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, а відповідно до частини першої статті 20 цього Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.
Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХІІ ПК України.
Відповідно до підпунктів 269.1.1 та 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Особливості нарахування та сплати орендної плати за земельну ділянку як однієї із форм плати за землю врегульовано приписами статті 288 ПК України.
За приписами пункту 288.1 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Згідно з пунктами 288.2–288.4 статті 288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII, який набрав чинності 01.04.2014, підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України викладено в такій редакції: «розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки».
Відповідно до пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу (у редакції з 01.01.2017 згідно із Законом №1797-VIII від 21.12.2016) не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; у редакції з 01.01.2018 згідно із Законом №2245-VIII від 07.12.2017 – для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, – у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування – не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь – не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 цього ж пункту).
Відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовуються відповідно до вимог статей 285–287 цього розділу.
Диспозиція статті 288 ПК України чітко розрізняє розмір орендної плати, яка визначається договором, та річну суму платежу, яка, у свою чергу, не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру.
Пунктом 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Зміст наведених норм свідчить, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. При цьому законодавцем визначено нижню, а в деяких випадках і верхню, граничну межу ставки орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.
У частині першій статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону №161-XIV зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
У статті 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Судом встановлено, що 14.05.2014 між територіальною громадою сіл Великі Межирічі, Застав`я, Дивень, Колодіївка в особі Великомежиріцької сільської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,80 га, кадастровий номер 5623081000:03:001:0218, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та здійснення комерційної діяльності.
Пунктом 9 зазначеного договору сторони погодили орендну плату у розмірі 5,761 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Водночас пунктом 10 договору передбачено обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції.
Таким чином, сторони договору визначили розмір орендної плати не у фіксованій грошовій сумі, а у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відтак грошове вираження орендної плати безпосередньо залежить від актуального розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, до якого застосовується погоджена сторонами ставка 5,761 %.
Первісно нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації від 12.12.2013 №789/208 становила 746 480,00 грн, у зв`язку із чим на час укладення договору річний розмір орендної плати за ставкою 5,761 % становив 43 002,00 грн.
Разом з тим, визначення у договорі нормативної грошової оцінки земельної ділянки у певному грошовому розмірі станом на дату його укладення не свідчить про фіксацію такої оцінки на весь строк дії договору та не виключає застосування її актуального розміру для цілей оподаткування.
Як вбачається з письмових пояснень Великомежиріцької сільської ради та долучених до матеріалів справи документів, відповідно до витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5623081000:03:001:0218 становила 2 007 595,48 грн.
У січні 2024 року Держгеокадастром визначено коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік у розмірі 1,051. Унаслідок застосування зазначеного коефіцієнта до нормативної грошової оцінки земельної ділянки у сумі 2 007 595,48 грн її проіндексований розмір на 2024 рік становив 2 109 982,85 грн (2 007 595,48 грн Ч 1,051).
При цьому Великомежиріцькою сільською радою в межах інформаційного обміну з контролюючим органом листом від 24.01.2024 №02-12/116/24 передано Головному управлінню ДПС у Рівненській області відомості щодо орендарів земельних ділянок та, зокрема, зазначено проіндексовану нормативну грошову оцінку земельної ділянки, орендованої ОСОБА_1 , у розмірі 2 109 982,85 грн.
Отже, контролюючий орган при визначенні позивачу податкового зобов`язання не здійснював самостійного визначення чи зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а використав відомості, отримані від відповідного органу місцевого самоврядування, який, у свою чергу, виходив із даних технічної документації та застосованого Держгеокадастром коефіцієнта індексації.
Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували зазначені Великомежиріцькою сільською радою відомості щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки у сумі 2 007 595,48 грн або правильність застосування до неї коефіцієнта індексації 1,051. Не надано позивачем й іншої технічної документації чи відомостей компетентного органу, які б підтверджували інший розмір нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки на 2024 рік.
При цьому нормативна грошова оцінка земельної ділянки для цілей визначення орендної плати не обов`язково має підтверджуватися виключно одним видом документа. Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що належними доказами нормативної грошової оцінки можуть бути, зокрема, технічна документація, довідка чи витяг з Державного земельного кадастру та інші належні джерела відповідних відомостей.
Вирішальним для правильного вирішення цього спору суд вважає те, що відповідач при визначенні податкового зобов`язання не змінив погоджену сторонами ставку орендної плати.
Як на момент укладення договору від 14.05.2014, так і під час визначення податкового зобов`язання за 2024 рік застосовано ставку 5,761 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прямо передбачену пунктом 9 договору.
Зміни зазнала не ставка орендної плати як погоджена сторонами істотна умова договору, а вартісний показник земельної ділянки – її нормативна грошова оцінка, яка відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України використовується для визначення розміру орендної плати.
Тому доводи позивача про те, що визначення орендної плати виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 2 109 982,85 грн фактично становить односторонню зміну умов договору оренди, суд вважає необґрунтованими.
Застосування актуального розміру нормативної грошової оцінки до незмінної відсоткової ставки орендної плати не є зміною цієї ставки та не свідчить про встановлення контролюючим органом нової умови договору.
Навпаки, саме застосування ставки 5,761 %, передбаченої пунктом 9 договору, до актуальної нормативної грошової оцінки забезпечує збереження погодженого сторонами механізму визначення орендної плати.
Велика Палата Верховного Суду у своїй актуальній практиці виходить із того, що нормативна грошова оцінка земель державної та комунальної власності визначається відповідно до імперативного законодавчого регулювання, а тому не може бути незмінно зафіксована договором сторін. Якщо ж орендна плата визначена договором у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки, з моменту початку застосування нового розміру такої оцінки відповідним чином змінюється грошове вираження орендної плати без необхідності внесення змін до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди.
За таких обставин посилання позивача на відсутність додаткової угоди до договору оренди, якою було б змінено нормативну грошову оцінку земельної ділянки або грошовий розмір орендної плати, саме по собі не свідчить про протиправність здійсненого контролюючим органом нарахування, оскільки ставка орендної плати залишилася незмінною – 5,761 %, а її грошове вираження змінилося внаслідок застосування актуальної нормативної грошової оцінки.
Суд також враховує, що між Великомежиріцькою сільською радою та Головним управлінням ДПС у Рівненській області мав місце передбачений законодавством інформаційний обмін. Саме на виконання відповідного обов`язку сільська рада листом від 24.01.2024 №02-12/116/24 повідомила контролюючий орган про актуальні показники щодо земельної ділянки позивача, у тому числі проіндексовану нормативну грошову оцінку у розмірі 2 109 982,85 грн.
Відповідач, отримавши такі відомості від органу місцевого самоврядування, використав їх для визначення податкового зобов`язання позивача, застосувавши при цьому не довільно визначену ставку, а саме ставку 5,761 %, встановлену чинним договором оренди земельної ділянки.
Результат такого розрахунку становить: 2 109 982,85 грн Ч 5,761 % = 121 556,11 грн.
Саме у такому розмірі – 121 556,11 грн – Головним управлінням ДПС у Рівненській області податковим повідомленням-рішенням від 10.04.2024 №26265-2410-1712-UA56060090000066065 визначено позивачу грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб.
Таким чином, визначена у спірному податковому повідомленні-рішенні сума не є наслідком довільного збільшення відповідачем ставки орендної плати чи односторонньої зміни умов договору. Вона є математичним результатом застосування погодженої сторонами ставки 5,761 % до проіндексованої нормативної грошової оцінки земельної ділянки на 2024 рік у сумі 2 109 982,85 грн, відомості про яку отримані контролюючим органом від Великомежиріцької сільської ради листом від 24.01.2024 №02-12/116/24.
При цьому суд розмежовує зміну ставки орендної плати та зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У цій справі матеріалами не підтверджується зміна відповідачем першої складової розрахунку – ставки 5,761 %. Зміна ж другої складової – нормативної грошової оцінки – зумовлена її актуалізацією та індексацією, а не волевиявленням контролюючого органу щодо зміни умов договору.
Відтак відсутні підстави вважати, що Головне управління ДПС у Рівненській області при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення вийшло за межі своїх повноважень або визначило позивачу податкове зобов`язання з використанням показників, які не відповідають умовам договору оренди.
Сукупність досліджених судом доказів, зокрема договір оренди землі від 14.05.2014, витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, письмові пояснення Великомежиріцької сільської ради, лист сільської ради від 24.01.2024 №02-12/116/24 та відомості щодо застосованого коефіцієнта індексації 1,051, підтверджує правильність вихідних даних, використаних контролюючим органом для визначення орендної плати за 2024 рік.
Поряд із цим позивачем не надано належних та достатніх доказів на спростування розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданого органом місцевого самоврядування контролюючому органу, правильності її індексації або факту застосування відповідачем іншої, ніж передбачена договором, ставки орендної плати.
Отже, суд дійшов висновку, що Головне управління ДПС у Рівненській області, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 10.04.2024 №26265-2410-1712-UA56060090000066065, діяло на підставі та в межах наданих повноважень, використало отримані від компетентного органу відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та застосувало до неї ставку орендної плати, безпосередньо погоджену сторонами у договорі оренди землі.
Суд зазначає, що в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За наведених обставин суд не встановив правових та фактичних підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 10.04.2024 №26265-2410-1712-UA56060090000066065, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №26265-2410-1712-UA56060090000066065 від 10.04.2024 року Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 14 вересня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) 

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Великомежиріцька сільська рада 

Суддя       Н.В. Друзенко