20.07.2026 Справа № 756/4853/26

Справа № 756/4853/26
Провадження № 2/756/5671/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Діденка Є.В.,
за участю секретаря - Павлишина О.О.,
представника позивача - Сірік І.А. ,
відповідача - ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2 , про стягнення коштів,
в с т а н о в и в:
20.03.2026 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з відшкодування комунальних витрат в сумі 119168,48 грн.
Позов обґрунтований тим, що 29.05.1996 позивач придбав у Фонду державного майна України будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Банк, як власник будинку, несе витрати по його утриманню. Плата за проживання у будинку, що не відноситься до державної чи комунальної власності, на відміну від плати за житлово-комунальні послуги, підпадає під регулювання вільних цін відповідно до Закону України «про ціни та ціноутворення». Тому, банк має право самостійно визначати розмір і нарахування плати за проживання у будинку. Розпорядженням № 169/1-р від 13.04.2018 надано розпорядження директору департаменту фінансів на обґрунтування тарифів на проживання у гуртожитку з урахуванням понесених витрат на його утримання у 2017 році. Згідно з обґрунтуванням тарифів на проживання у гуртожитку було визначено витрати на 1 м.кв. у розмірі 165,97 грн. Цей показник розраховано виходячи із загальної суми видатків на місяць 284505,42 грн. та загальної житлової площі гуртожитку 3002,4 кв.м. Відповідно було встановлено тарифи на проживання у гуртожитку залежно віл категорії мешканців та займаної ними площі. Розпорядженням № 226-р від 01.06.2018 встановлено тарифи залежно від категорії мешканців та займаної ними площі за кімнату площею 34 кв.м. у розмірі 5600 грн. на місяць (для інших категорій мешканців). Розпорядженням № 80-р від 03.03.2017 р. затверджені Правила внутрішнього розпорядку у будинку. Відповідно до п. 4.2 Правил мешканці зобов`язані сплачувати плату за проживання у гуртожитку на рахунок банку. Банк має право в односторонньому порядку змінювати вартість проживання та комунальних послуг залежно від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо. Банк надавав своїм працівникам та студентам право на проживання у гуртожитку на тимчасовій основі, яке зберігалося до моменту звільнення або закінчення відповідного навчального закладу. Таким чином, Позивач забезпечував житлом осіб, які мали в цьому потребу, з урахуванням їхнього статусу та мети перебування. Надане право на проживання мало тимчасовий характер, було обмежене умовами трудових або навчальних відносин і не передбачало передачу житлової площі у власність.Постановою Київського апеляційного суду від 13 січня 2024 року у справі № 756/14882/21, яка набрала законної сили, встановлено преюдиційні обставини. Зокрема, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах із ПАТ «Промінвестбанк» у період з 02 серпня 1993 року по 26 вересня 2016 року, у зв`язку з чим їй як працівнику банку було надано для проживання кімнату № НОМЕР_1 у зазначеному гуртожитку площею 34,0 кв. м. Наказом № 1898-к від 21 вересня 2016 року ОСОБА_2 з 26 вересня 2016 року звільнено із займаної посади провідного економіста на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників. Як вбачається з довідки про заборгованість, упродовж періоду з 01.07.2021 по 21.02.2023 Відповідач систематично здійснювала платежі за комунальні послуги, хоча й у довільно визначеному нею розмірі 1 650 грн. на місяць, що призводило до щомісячної різниці між фактично сплаченими сумами та встановленим тарифом у розмірі 3950,0 грн.Внаслідок таких дій Відповідача утворилася заборгованість за комунальні послуги за період з 01.07.2021 по 21.02.2023 у розмірі 87 500,00 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку.У разі прострочення оплати Позивач має право застосувати штрафні санкції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, з липня 2021 по лютий 2023 року 3 % річних складає 6144,30 грн., та втрати від інфляції - 25524,18 грн.
Ухвалою суду від 16.04.2026 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 04.06.2026 року.
12.05.2026 року надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнала. Вказує, що ніяких договорів із позивачем не укладала, сума 5600 грн. на місяць є необґрунтованою, доказів на підтвердження такої суми, не надано, зокрема відсутні розрахунки її складових. Так само, відсутні докази фактичного понесення банком витрат, які він просить відшкодувати. Також вважає незаконним нарахування 3 % річних і втрат від інфляції в період дії воєнного стану. З 02.03.2022 до 18.07.2022 перебувала за кордоном, а отже житлово-комунальними послугами не користувалась. У 2021 та 2022 роках були періоди відсутності гарячого водопостачання у гуртожитку. Позивач неправильно вказує площу кімнати, так у позові зазначено 34,0 кв.м., а у розпорядженні 32,6 кв.м. 
08.05.2026 року надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідно до технічного паспорта на будинок квартирного типу (гуртожиток), виданого комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 19 квітня 2021 року, загальна площа квартири АДРЕСА_2 становить 34,0 кв.м.Банк є власником нерухомого майна та здійснює розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням гуртожитку, які підлягають компенсації користувачами відповідного майна. Такі правовідносини не є публічно-тарифними та не підпадають під державне регулювання у сфері житлово-комунальних послуг. Крім того, сам факт застосування Порядку № 869 до гуртожитку, який перебуває у комунальній власності, жодним чином не свідчить про обов`язковість застосування такого механізму приватним власником майна. Відсутність окремого письмового договору не звільняє особу від обов`язку оплати таких послуг. Більше того, сам по собі спір щодо структури платежу чи способу його поділу на окремі складові не спростовує обов`язку Відповідача здійснювати оплату фактично спожитих комунальних послуг.
18.05.2026 року надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач вказує, що сума 5600 грн. є необґрунтованою, суперечить постанові КМУ № 869 від 01.06.2011 р., а також наполягає на необґрунтованості позову в цілому із раніше викладених у відзиві підстав.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позові із викладених у ньому підстав.
Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила із підстав, викладених у заявах по суті справи.
Після дослідження доказів, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до ст.13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (центральне постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів. Освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд ( заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Положенням про гуртожитки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року № 84, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 липня 2015 року за № 778/27223 визначено, що гуртожитки за своїм призначенням поділяються на два види: для проживання окремих осіб ( жилі приміщення перебувають у користуванні кількох осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах); для проживання сімей (жилі приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні однієї сім`ї).
Згідно з п.4 розділ ІІІ цього Положення особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до п.7 розділу ІІІ Положення особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженим власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, яка проживає в гуртожитку.
Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.
За таких умов мешканці гуртожитку оплачують вартість комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також інші послуги, якщо вони надаються за згодою мешканців гуртожитку та оплачуються на договірних засадах.
Примірним Положенням про користування гуртожитками, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 498 від 20 червня 2018 року, яке набрало чинності 26 червня 2018 року визначено, що жила площа в гуртожитках надається: у вигляді окремого жилого приміщення для відособленого користування однієї особи чи сім`ї; у вигляді ліжко-місця для проживання одиноких осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах.
Згідно з пунктами 11, 15 цього Положення наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.
Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку і його власником (володільцем), є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг).
Оскільки плата за проживання у гуртожитку, який не відноситься до державної або комунальної власності, на відміну від плати за житлово-комунальні послуги, відноситься до вільних цін, згідно з положеннями Закону України «Про ціни та ціноутворення», таким чином суб`єкт господарювання є самостійним у визначенні розміру та розрахунку (порядку розрахунку) плати за проживання у такому гуртожитку.
Відповідно до статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Виходячи зі змісту статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до акту державного приймання будівлі (споруди), затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 03 січня 1979 року, загальна площа приміщень гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 3 072,0 кв. м, а житлових - 1 630,0 кв.м.
Згідно технічного паспорту на будинок квартирного типу (гуртожиток), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 19 квітня 2021 року та експлікації приміщень до нього, загальна площа приміщень становить - 4 438,7 кв. м, житлових приміщень: загальна площа - 3 000,7 кв. м, житлових - 1 603,8 кв. м, допоміжних (підсобних) - 1 396,9 кв. м.
Кімната № 712, яку займає відповідачка, згідно експлікації має загальну площу 34,0 кв. м, загальну житлову площу - 33,1 кв. м, яка складається з житлової - 18,6 кв. м, допоміжних (підсобних) - 14,5 кв.м.
Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №758-р від 18.08.2015 затверджено Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк», якими передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати, зокрема, вартість проживання, комунальних послуг в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо (пункт 4.2 Правил).
Відповідно до загальних положень цих Правил, вони є обов`язковими для всіх категорій мешканців гуртожитку, мешканці зобов`язані знати та дотримуватися цих Правил.
Зважаючи на те, що витрати по оплаті за надані та спожиті послуги поніс власник будівлі, позивач має право вимагати у мешканця гуртожитку відшкодувати понесені ним витрати у разі їх доведеності.
Позивачем до суду надані: договір №01596/4-1-10 на послуги з централізованого водовідведення від 26 квітня 2021року, договір про постачання електричної енергії з ТОВ «Київські енергетичні послуги», договір №240023 від 26 червня 2018 року на постачання теплової енергії у гарячій воді, укладений з КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», договір про розподіл природного газу, укладеного з «Київгаз», договір №3.3.159.5 на постачання природного газу Балансоутримувачу від 01 січня 2020 року, договір №2314/0 про розподіл природного газу (для споживачів, що є непобутовими) від 22 квітня 2016 року, укладений з ПАТ «Київгаз», договір №д2460187 на надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 16 лютого 2014 року, укладеного з ПрАТ «Отіс», договір № 205009/14 про надання послуг по збиранню, вивезенню та захороненню твердих побутових відходів від 1 квітня 2011 року, укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ПАТ «Київспецтранс».
Матеріали справи містять копії квитанцій, платіжних доручень рахунків-фактур на підтвердження понесених позивачем витрат на користь постачальників послуг.
Отже, суд вважає доведеними витрати, які поніс позивач на оплату житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що надавалися саме мешканцям будинку гуртожитку.
Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 21.02.2017 № 70-р з метою збільшення доходів та впорядкування щомісячної вартості кімнат в розрізі категорій мешканців гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено з 01.03.2017 тарифи на проживання в гуртожитку в залежності від категорії мешканців та займаної ними площі, зокрема, для працівників банку за кімнату площею 18 кв.м. тариф складає 750,00 грн., а для інших осіб - 2 500 грн.
Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 226-р від 01 червня 2018 року «Щодо затвердження тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» встановлено з 01 червня 2018 року нові тарифи на проживання у гуртожитку в залежності від категорії мешканців та займаної ними площі, зокрема, при площі кімнати 32,6 кв. м інші категорії мешканців (не працівники банку) сплачують 5 600,00 грн.
Позивач проводив нарахування відповідачу за встановленим тарифом у розмірі 5 600 грн. на місяць.
Постановою Київського апеляційного суду від 13.01.2025 у справі № 756/14882/21 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Промінвестбанк» 180 900,00 грн. заборгованості по сплаті за проживання у гуртожитку за період з 01 березня 2017 року по 30 червня 2021 року.
Незгода відповідача з наданим до суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі (див. зокрема постанову Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22).
Загальна площа кімнати 34,0 кв.м., яку займає відповідач, підтверджена матеріалами справи.
Крім того, при розрахунку заборгованості відповідача за попередній період, у судовому рішенні, що набрало законної сили (Постанова Київського апеляційного суду від 13.01.2025 у справі №756/14882/21), застосовано саме площу 34,0 кв.м. 
Відповідачка проживає у гуртожитку, користується електричною енергією, водо- і теплопостачанням. Гуртожиток утримується в належному стані, надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території, вивезення сміття. Однак, вона не вносить плату за проживання в гуртожитку, не погоджуючись із визначеними власником тарифами, хоча ці тарифи нею в судовому порядку не оскаржувались.
Таким чином, оскільки позивач, як власник гуртожитку, визначив плату за проживання в належному йому на праві власності гуртожитку, довів розмір цієї плати до відповідачки, нею цей розмір не оспорений і не доведено, що він суперечить умовам договору між сторонами чи вимогам закону, у відповідачки виник обов`язок щомісячно вносити оплату за проживання в гуртожитку.
Тимчасова відсутність відповідачки в певні періоди часу у гуртожитку, не звільняє її від обов`язку відшкодування витрат на проживання. 
Відповідно до наданого розрахунку, за період з липня 2021 по лютий 2023 року, з урахуванням часткових оплат, заборгованість відповідача складає 119168,48 грн., з яких: 87500,00 грн. - сума боргу, 3 % річних - 6144,30 грн., втрати від інфляції - 25524,18 грн.
Доказів на підтвердження сплати у відшкодування житлово-комунальних послуг вказаних сум, відповідачем не подано.
Суд відхиляє посилання відповідача на постанову КМУ № 206 від 05.03.2022 року, оскільки згідно з пунктом 1 вказаної постанови, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації).
Як встановлено у цій справі, житло не перебуває на тимчасово окупованій території або на території ведення бойових дій. Крім того, предметом позову є стягнення плати за проживання, а не заборгованості із житлово-комунальних послуг.
Отже, є правомірним нарахування 3 % річних і втрат від інфляції на суму заборгованості, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
За таких обставин суд вважає доведеними позовні вимоги, доказів на їх спростування відповідач не надала, інші наведені заперечення не мають істотного значення для правильного вирішення цієї справи. 
На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2662,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд -
в и р і ш и в:
Позов - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (код ЄДРПОУ 00039002, адреса: м. Київ, вул. Малопідвальна, 8) заборгованість з відшкодування комунальних витрат в сумі 119168,48 грн., з яких:87500,00 грн. - сума боргу, 3 % річних - 6144,30 грн., втрати від інфляції - 25524,18 грн., а також судовий збір - 2662,40 грн., а всього 121830 (сто двадцять одна тисяча вісімсот тридцять) грн. 88 коп. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Діденко