Справа № 209/3844/26 
Провадження № 3/209/638/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м. Кам’янське
Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Ковальова-Писарева А.Б., розглянувши адміністративний матеріал відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працює водієм ТОВ "Руді-Буд Дніпро", має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
20 травня 2026 року о 07.30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 20 травня 2026 року приблизно о 07.30 год. здійснила крадіжку мобільного телефону марки "Samsung" SM-F032F з кімнати технічного персоналу в КЗ "Гімназія № 28" КМР за адресою: м. Кам`янське, вул. Криворізька, 41, чим ОСОБА_1 порушив Закон України "Про охорону дитинства". Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину визнав та просив суд суворо не карати, про що надав письмову заяву. 
Вина правопорушника у вчиненому адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджується також і сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема рапортом ВП №1 Кам`янського РУП від 22.05.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.05.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.05.2026 року та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.05.2026 року.
Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на такі дії особою, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки даний протокол ґрунтується на інших матеріалах справи, суд визнає його також належним доказом вини правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч.1 ст.249 СК України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. 
Відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.
Згідно ч.1 ст.184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При обранні виду та розміру стягнення судом враховується відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, їх наслідки, а також ступінь винності у їх вчиненні.
Враховуючи фактичні дані, обставини встановлені при розгляді справи, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, оцінивши докази, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, суд дійшов висновку про накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді попередження.
Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», належить стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, ст.184, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Стягнути із ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янськогопротягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення.

Суддя А.Б. Ковальова-Писарева