ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/11952/25

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Дубіної М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

01.11.2025 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, у якому просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виплати йому компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 року по 28.10.2025 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.04.2019 виплаченої 28.10.2025 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі №620/6658/23;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на його користь компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 року по 28.10.2025 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.04.2019 виплаченої 28.10.2025 року на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі №620/6658/23. 
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що на виконання рішення суду від 03.08.2023 у справі №620/6658/23, яке набрало законної сили, йому 28.10.2025 було виплачено індексацію – різницю його грошового забезпечення в сумі 51 698, 63 грн. Вважаючи, що він має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення та грошове забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 справа передана для розгляду судді Житняк Л.О.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О. від 26.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
Представник відповідача подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що для вирішення спірних правовідносин повинні застосовуватись норми Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі – Закон №2050-ІІІ; в редакції від 11.02.2003) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159; в редакції від 04.03.2020), які були чинні на час виникнення спірних правовідносин. Також зазначає, що ОСОБА_1 намагається використати одну і ту саму підставу для неодноразового стягнення компенсації втрати частини доходів за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 у справі № 620/4180/25 було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошовогоьзабезпечення за весь час затримки виплати з 28.10.2016 по день фактичної виплати 14.03.2025 на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2026 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, справа передана для розгляду судді Дубіній М.М.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 09.07.2026 прийнято до свого провадження справу № 620/11952/25 за вищевказаним позовом.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
ОСОБА_1 з 28.10.2016 року по 22.04.2019 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ; 22.04.2019 позивача відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2019 № 84 було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято із усіх видів забезпечення, справи та посаду здав. 
Проте у період проходження військової служби позивачу не у повному обсязі виплачувалось грошове забезпечення. 
13.05.2020 року позивачем було направлено заяву до відповідача із проханням виплатити всю наявну заборгованість. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі №620/6658/23, яке набрало чинності 30.01.2024, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 28.10.2016 по 28.02.2018, з урахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення доходу, з урахуванням висновків суду; визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населеній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по 22.04.2019; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 22.04.2019, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. 
14.03.2025 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі №620/6658/23 відповідачем виплачена позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 28.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року у загальному розмірі 53 466, 33 грн, що підтверджується банківською випискою.
28.10.2025 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі No620/6658/23 відповідачем виплачена позивачу індексацію різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 22.04.2019 у загальній сумі 51 698, 63 грн, що підтверджується банківською випискою.
Судом також встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 у справі № 620/4180/25 було зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення (за період з 28.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року у загальному розмірі 53 466, 33 грн) за весь час затримки виплати з 28.10.2016 по день фактичної виплати 14.03.2025 на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159.
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків і?х виплати, щодо індексації різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 22.04.2019 у загальній сумі 51 698, 63 грн позивачу виплачена не була. 
ОСОБА_1 , вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати йому компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 року по 28.10.2025 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.04.2019 виплаченої 28.10.2025 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі №620/6658/23, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком № 159.
Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Тобто стаття 2 Закону №2050-III прямо передбачає, що під доходами, на які поширюються правила щодо компенсації втрат, у цьому Законі слід розуміти, зокрема й заробітну плату.
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статті 2 Закону №2050-III компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Своєю чергою компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Відповідно до статті 3 Закону №2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Зі змісту приведених норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Виплата громадянам суми компенсації провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону №2050-ІІІ).
З метою реалізації Закону №2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 затверджено Порядок №159.
Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Згідно з абзацом 1 пункту 4 Порядку №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 №21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №810/1092/17, від 13.01.2020 у справі №803/203/17 та від 15.10.2020 у справі №240/11882/19.
При цьому використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання стосовно того, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №810/1092/17, від 13.01.2020 у справі №803/203/17, від 29.10.2020 у справі №280/729/19, від 29.04.2021 у справі №240/6583/20.
Тож у випадку бездіяльності роботодавця щодо нарахування та виплати працівнику грошового забезпечення, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому донарахування належних громадянину сум компенсації втрати доходів має здійснюватися до дня фактичної виплати заборгованості, щодо якої порушені строки виплати.
Під час судового розгляду вказаної категорії справ суд застосовує останню правову позицію, викладену Верховним Судом у своїх постановах, зокрема від 19.05.2022 у справі №200/3859/21, від 24.01.2023 у справі №200/10176/19-а.
Так Верховний Суд дійшов висновку про те, що основними умовами для виплати суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Так матеріалами справи встановлено, що 28.10.2025 позивачу виплачено перераховане грошове забезпечення у сумі 51 698, 63 грн, при цьому судом встановлено, що позивачу не нараховано компенсацію втрати частини доходів доходів за період з 01.03.2018 року по 28.10.2025 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.04.2019 виплаченої 28.10.2025 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі №620/6658/23.
Таким чином обов`язок з виплати компенсації виникає у випадку порушення строків виплати доходів та виплати нарахованих доходів.
З урахуванням того, що несвоєчасна виплата грошового забезпечення позивачу відбулася у зв`язку з неправомірним її нарахуванням відповідачем, тобто з його вини, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Таким чином, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, яке було виплачено 28.10.2025.
Суд зазначає, що протиправною бездіяльністю є зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, що на підставі закону чи іншого нормативно-правового акта належать до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про наявність у цьому випадку бездіяльності відповідача, яку суд кваліфікує як протиправну, та наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору тому підстави для його розподілу відсутні.
Керуючись статтями 2, 72-74, 77, 139, 241-246, 250 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до військової частини про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 по 28.10.2025 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.04.2019 виплаченої 28.10.2025 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі №620/6658/23.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 по 28.10.2025 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.04.2019 виплаченої 28.10.2025 року на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі №620/6658/23. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач – військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_3 ). 

Суддя Марія ДУБІНА