Справа №183/10161/25
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Желяскова О.О.,
за участю секретаря судового засідання – Білоус А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Ананьєві Одеської області, адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кононенко Юрія Юрійовича до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №5757483 від 19 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та Департамент патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №5757483 від 19 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення.
В позовній заяві представник позивача зазначає, що 19 вересня 2025 року відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5757483 за ч.1 ст.121 КУпАП. Так, у оскаржуваній постанові зазначено, що позивач, керуючи транспортним засобом «Камаз 53215», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час перевірки мав тип кузова «вантажний бортовий», що не відповідає записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а саме «вантажний бортовий тентований». Працівник поліції безпідставно звинуватив позивача у тому, що позивач експлуатував транспортний засіб нібито виготовлений та/або переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Представник позивача зазначає, що вище вказаний транспортний засіб експлуатується як із тентом, так і без нього, оскільки тент є знімною конструкцією, передбаченою заводом-виробником, та залежно від типу вантажу, погодних умов, приймається рішення щодо встановлення та/або зняття тенту, та в інструкції з експлуатації бортових автомобілів «КАМАЗ», в тому числі моделі 53215, прямо передбачена процедура демонтажу тенту і каркаса, що підтверджує можливість його зняття. Таким чином, винесена відносно позивача постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а викладенні у ній висновки не відповідають дійсності. 
На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою та просить скасувати вище зазначену постанову, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, закрити. 
Ухвалою суду від 15 травня 2026 року у справі відкрито провадження, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Також, у вказаній ухвалі роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву та порядок його подачі.
В подальшому, ухвалою від 13 серпня 2026 року вказана справа була прийнята до свого провадження суддею Ананьївського районного суду Одеської області Желясковим О.В. у зв`язку із звільненням у відставку судді Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_2 , в провадженні якої перебувала вказана справа. Крім того, вказаною ухвалою до участі у розгляді справи було залучено в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції та розгляд справи було призначено на 02 вересня 2026 року.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Представник відповідачів – Машталер А.А., яка діє на підставі довіреності №9776/41/3/01-2025 від 22 грудня 2025 року (а.с.83 – зворотний бік), в судове засідання не з`явилась, однак в матеріалах справи міститься поданий нею відзив на позовну заяву (а.с.75-80), в якому вона просить відмовити у задоволенні позову, а також розгляд справи проводити без її участі. В обґрунтування своєї позиції у відзиві на позову заяву представник відповідачів зазначила, що транспортний засіб, яким керував позивач, на момент зупинки експлуатувався з порушенням вимог правил дорожнього руху та його технічних характеристик, а саме, був не тентований, хоча згідно протоколу перевірки технічного стану вказаний вище транспортний засіб було визнано технічно справним із зазначенням особливостей «бортовий-тентований». У зв`язку з цим, посилаючись на відповідні нормі законодавства представник відповідачів у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник – адвокат Кононенко Ю.Ю., подав до суду письмове клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі (а.с.85). 
Частиною 1 ст.268 КАС України визначено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При цьому, відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи викладене, відзив на позовну заяву та клопотання представника позивача, судом було визнано за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи. 
При цьому відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, відзив на позовну заяву, взявши до уваги клопотання представника позивача, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З доданої до позовної заяви копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5757483 від 19 вересня 2025 року у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.25), вбачається, що 19 вересня 2025 року о 14 годині 29 хвилин на автомобільній дорозі М-29, 159км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ 53215, державний номерний знак НОМЕР_1 , який під час перевірки мав тип кузова вантажний бортовий, що не відповідає записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а саме, вантажний бортовий тентований, що є порушенням правил, норм та стандартів щодо переобладнання транспортного засобу, чим порушив п.31.3.а ПДР – експлуатація ТЗ у разі їх виготовлення/переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, та згідно вказаної постанови дії водія працівником поліції кваліфіковано за ч.1 ст.121 КУпАП, та постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.
Частинами 1, 2 ст.7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.
Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч.4 ст. 258 КУпАП, відповідно до змісту якої передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 р. (зі змінами та доповненнями) (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ст.121 КУпАП.
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність..
Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до п.4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.
Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.
В постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначено, що він порушив п.31.3 (а) ПДР України.
Пунктом 31.3 (а) ПДР України регламентовано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.
Однак, щодо порушення ОСОБА_1 вказаного пункту ПДР України суд зазначає, що конструкція транспортного засобу КАМАЗ 53215, особливості переобладнання «Загальний вантажний бортовий-тентований» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 28 липня 2023 року ТСЦ 6350 (а.с.32), дозволяє в будь-який момент як зняти тент та кріплення, так і встановити його, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу №00796-00563-25 від 15 травня 2025 року (а.с.15), а також зазначене підтверджується доданою до позовної заяви копією керівництва по ремонту та технічному обслуговуванню автомобілів КАМАЗ, в тому числі моделі 53215, а отже в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п.31.3 (а) ПДР України.
Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор не повно з`ясував обставини справи, а саме не з`ясував технічні конструкції транспортного засобу та прийшов передчасно висновку про те, що ОСОБА_1 порушив п.31.3 (а) ПДР України, а тому суд не погоджується з наведеними у відзиві на позовну заяву доводами представника відповідачів, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. 
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.
Вищевказані обставини, на переконання суду, є достатніми для задоволення адміністративного позову представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кононенко Ю.Ю. та скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №5757483 від 19 вересня 2025 року у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Так, відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).
Частиною 3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи наведені обставини і норми чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанову серії ЕНА №5757483 від 19 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача – закрити.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 968 гривень 96 копійок, що підтверджується квитанцією, доданою до позовної заяви.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.
Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі №543/775/17 від 18 березня 2020 року відступила від правового висновку Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарження позивачем та відповідачем судового рішення. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2026 році складає 665 гривень 60 копійок, а тому, враховуючи положення ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання вказаного позову позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
При цьому, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 968 гривень 96 копійок, тобто, здійснено переплату судового збору на суму 303 гривні 36 копійок.
Позивачем та його представником не заявлялось клопотання про повернення переплаченої суми судового збору. 
З урахуванням зазначеного сплачений позивачем судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.9, 121 ч.1, 247, 292, 293 КУпАП ст.ст. 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 19, 20, 72, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 250, 268, 286, 295 КАС України,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кононенко Юрія Юрійовича до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №5757483 від 19 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.121 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 19 вересня 2025 року серії ЕНА №5757483, закривши при цьому провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, ЄДРПОУ 40108646, який знаходиться за адресою: 03048, Київська область, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 15 листопада 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Згідно частини четвертої статті 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляд. 
Відомості про сторін у справі на виконання пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:
позивач: | ОСОБА_1 ;місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4
представник позивача: | Кононенко Юрій Юрійович, адреса: АДРЕСА_3 ; діє на підставі ордера надання правничої допомоги серії АХ №1292799 від 26 вересня 2025 року;
відповідачі: | Департамент патрульної поліції; місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03048, Київська область, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108646;   Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції; місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Троїцька площа, 2-А.

Копію рішення суду невідкладно вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Суддя           Желясков О.О.

Рішення набуло законної сили «____» __________________20__ року.