Справа № 524/34/26
Провадження № 2/536/1117/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості 

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 13.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №409955367, відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачці кредит у виді відновлювальної кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту від 2 000 гривень до 50 000 гривень.Відповідачкою протягом строку дії договору було використано 4 973грн 12 коп кредитного ліміту. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимоги. 02.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимоги. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало від ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №409955367 від 13.12.2021 в розмірі 24 965 грн 58 коп. Вказану заборгованість відповідачкою не погашено, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.
Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 24 965 грн 58 коп та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662 грн 40 коп.
Ухвалою судді від 10 березня 2026 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відзив на позовну заяву відповідачкою не подано.
Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.
З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.
Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. 
Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. 
Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). 
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 
В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Згідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Згідно ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання.
В ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
Установлено, що 13.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №409955367 у електронній формі, відповідно до умов якого відповідачці надається кредит у виді відновлювальної кредитної лінії на суму від 2 000,00 грн до 50 000,00 грн на строк до 5 років зі сплатою відсотків у розмірі 2 % (базова ставка) у день та 0,99% за кожен день користування (дисконтна картка) 
Договір підписано електронним підписом відповідача, електронний підпис відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 з додатковою угодою № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» за плату набуло право вимоги до боржників згідно реєстру боржників, в тому числі і за кредитним договором № 409955367.
Згідно витягу з реєстру боржників з реєстру прав вимоги № 237 від 27.06.2023 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 на суму 24 970 грн 58 коп.
02.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 02/0524-01/01.02-11/24, відповідно до умов якого ТОВ «Свеа Фінанс» за плату набуло право вимоги до боржників згідно реєстру боржників, в тому числі і за кредитним договором № 409955367.
Згідно витягу з реєстру боржників з реєстру прав вимоги № 1 від 02.05.2024 до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 на суму 24 965 грн 58 коп.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 409955367 від 13.12.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Свеа Фінанс» станом на момент звернення до суду із даним позовом складає: заборгованість за основним боргом 4973 грн 12 коп, заборгованість за відсотками 19 992 грн 46 коп, а всього 24 965 грн 58 коп.
Вказану заборгованість відповідачкою не спростовано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 409955367 від 13.12.2021 до відповідачки ОСОБА_1 .
Надаючи оцінку аргументам позивача, суд вважає, що відповідачка прийняла всі права та обов`язки, встановлені у договорі та зобов`язувалася їх належним чином виконувати. Більше того, своїми діями, а саме: користуючись кредитними коштами, вона фактично висловила свою згоду з формою договору та його умовами, однак належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує.
Доказів погашення заборгованості за кредитом первісному кредитору або його правонаступнику відповідачка не надала, а відтак позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. 
Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп, що підтверджено документально. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись статями 13, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, на підставі статей 515, 516, 530, 617, 628, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221), заборгованість за кредитним договором № 409955367 від 13.12.2021 в сумі 24 965 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 58 коп та судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду. 

Суддя	С. М. Клименко