Справа № 461/3697/26 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/1487/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Юрчака Владислава Валентиновича, представника Львівської митниці Кирчея Юрія Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Юрчака Владислава Валентиновича на постанову Галицького районного суду м. Львова від 6 серпня 2026 року щодо ОСОБА_1 , 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу напівпричіп з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 665,6 грн судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 08 травня 2026 року о 16:07 год., в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» міжнародного автомобільного пункту пропуску «Краковець - Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці, в напрямку «в`їзд в Україну» заїхав вантажний автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом р.н. НОМЕР_4 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , пасп. FS995941, з вантажем «Сонячні панелі - 21502 кг», який надходить на адресу ТОВ «ВІСТРАЛ ЛІМІТЕД» ЄДРПОУ 45248376.
У ході митного контролю та внесення відомостей в базу даних електронних інформаційних ресурсів Держмитслужби, було встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , пасп. FS995941, 04 листопада 2025 року ввіз на митну територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці транспортний засіб комерційного призначення напівпричіп з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 . Станом на 09 травня 2026 року вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено. На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, зазначеною особою подано не було. У відповідності до вимог ст. 192 МК України, до найближчого митного органу про обставини, події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортного засобу, вказаний громадянин не звертався. Нормами ст. 108 МК України визначено, що строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом в кожному конкретному випадку, а також те, що попередньо встановлений строк може бути продовжений за письмовою заявою власника цих товарів. Згідно ч. 2 ст. 108 Митного кодексу України - строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. Згідно з ч. 4 ст. 108 МК України, якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій. Будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України, зазначеною особою подано не було. Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЕАІС Держмитслужби України, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався. Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України перевищення строку ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 , наявні ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачено ч. 6 ст. 481 МК України, а саме: перевищення строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу напівпричіп з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем, більше ніж на тридцять діб. 
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Юрчак В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу зазначеного правопорушення, або змінити оскаржувану постанову в частині накладення стягнення, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 136 000 грн.
Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 6 серпня 2026 року, оскільки про результат розгляду справи він дізнався 14 серпня 2026 року, а апеляційну скаргу подав 17 серпня 2026 року.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки ОСОБА_1 не є власником напівпричепа, а застосоване до нього стягнення є надмірно суворим.
Повідомляє, що напівпричіп RP2428P у період з 3 січня 2026 року по 8 травня 2026 року знаходився на станції технічного обслуговування ТзОВ «СПЕЦ ТРАНС ТРЕЙД» на після аварійному ремонті, а власник трнаспортного засобу ФОП ОСОБА_2 , 3 січня 2026 року звертався до Львівської митниці про поломку транспортного засобу, дане звернення зареєстроване за вх.№1272/4-17.1 від 9 січня 2026 року. (ремонт тривав з 3 січня 2026 року по 8 травня 2026 року).
Звертає увагу, що судом першої інстанції розглянуто справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та без належного повідомлення про час та місце розгляду справи.
Зазначає, що відомості, які містяться у доказах митного органу свідчать про те, що Львівська митниця отримувала від власника напівпричепа заяви та документи на підтвердження аварії та обставин непереборної сили, була повідомлена про поломку транспортного засобу.
Наголошує, що ОСОБА_1 не є власником напівпричепа RP2428P, а був лише найманим працівником (водієм) ФОП ОСОБА_2 та не може бути суб`єктом даного правопорушення. 
Наголошує, що судом застосовано до ОСОБА_1 непропорційне та надмірне стягнення у виді конфіскації напівпричепа, який йому не належить, окрім того зазначене стягнення застосовано без залучення власника транспортного засобу ФОП ОСОБА_2 до розгляду справи. 
Повідомляє, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, обставини що обтяжують відповідальність у даній справі не встановлено, ступінь його вини є мінімальною, перевищення строку зумовлено об`єктивними причинами, жодної шкоди інтересам держави не завдано.
9 вересня 2026 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Юрчак В.В. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката та представника Львівської митниці, які просили проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .
Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 участі в розгляді справи не приймав, апеляційну скаргу подав адвокат Юрчак В.В. 17 серпня 2026 року, в перший робочий день після вихідного на який припадав останній день строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим, строк на апеляційне оскарження не пропущено.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку аргументів апеляційної скарги, виступ представника Львівської митниці на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.
За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Згідно зі ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Отже, перевищення встановленого ст. 380 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу або конфіскації транспортного засобу.
Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, є вмотивованим, ґрунтується на сукупності зібраних й перевірених судом доказів, зокрема на протоколі про порушення митних правил №0711/UA209000/2026 від 9 травня 2026 року (а.с.1-4), згідно з яким ОСОБА_1 , 04 листопада 2025 року ввіз на митну територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці транспортний засіб комерційного призначення напівпричіп з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 . Станом на 09 травня 2026 року вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено. На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, зазначеною особою подано не було
Наведені в протоколі обставини стверджуються копією витягом з АСМО Інспектор (а.с. 12-14), відповідно до якого 04 листопада 2025 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» транспортний засіб комерційного призначення напівпричіп з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 ., поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 11), в якому він зазначав, що ввіз транспортний засіб комерційного призначення напівпричіп з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 на митну території України, після чого залишив його в с. Солонка, Львівської області за вказівкою керівника ФОП ОСОБА_4 , через деякий час звільнився; доповідною запискою (а.с. 17) з якої вбачається, що ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу р.н. НОМЕР_5 (PL), VIN- НОМЕР_2 на митну територію України.
У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 апеляційний суд враховує конкретні обставини справи, зокрема те, що останній вину визнав, що підтверджується його письмовими поясненнями, в яких він не заперечував факту ввезення транспортного засобу на митну територію України. Окрім того, що ОСОБА_1 на момент виникнення обставин, які стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, перебував у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 та здійснював відповідні дії з транспортним засобом у межах виконання своїх трудових обов`язків. Після цього він звільнився з роботи. Окрім того, ФОП ОСОБА_2 у зв`язку з поломкою транспортного засобу звертався до найближчого митного органу з відповідним повідомленням про неможливість своєчасного виконання встановлених митним законодавством обов`язків щодо транспортного засобу. Також, у суді апеляційної інстанції стороною захисту було надано сертифікат Львівської торгово-промислової палати про засвідчення форс-мажорних обставин, пов`язаних із поломкою транспортного засобу, що об`єктивно перешкоджала своєчасному виконанню відповідних зобов`язань.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , який вчинив дане адміністративне правопорушення вперше, свою вину визнав, щиро розкаявся, а також що вчинене правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, вважаю за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.
На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення, визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
апеляційну скаргу адвоката Юрчака Владислава Валентиновича - задоволити частково.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 6 серпня 2026 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.481 МК України змінити.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, за малозначністю та оголосити йому усне зауваження.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України закрити.
Транспортний засіб напівпричіп з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 повернути власнику, або уповноваженій ним особі.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.