Справа № 358/967/26  Провадження № 3/358/405/26   	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року м. Богуслав 

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не працюючого, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , якому у відповідності зі ст.268 КУпАП роз`яснені його права,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,- 

В С Т А Н О В И В : 

Як вбачається із даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 673633 від 23 травня 2026 року: «23 травня 2026 року о 14 год. 40 хв. в с. Розкопанці, вул. Кільцева, 53 , ОСОБА_1 керував квадроциклом Shark Titon 300 б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний персональний відеореєстратор МОТОROLA VB -400 № 859992, від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.»
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначивши, що 23.05.2026 він алкогольні напої не вживав, дійсно, на вул. Кільцева у с. Розкопанці впав з квадроциклу, внаслідок чого отримав струс головного мозку, забій голови та розрив лівого вуха. Після падіння від болю частково втрачав свідомість. До тями прийшов вже в лікарні вранці, куди був доставлений бригадою екстреної медичної допомоги, де йому було проведено ушивання рани лівого вуха та госпіталізовано до стаціонарного відділення травматології. Просить закрити справу відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 був допитаний лікар КНП БМР «Богуславська центральна лікарня» ОСОБА_2 з приводу надання медичної допомоги ОСОБА_1 , який суду пояснив, що працює лікарем-хірургом у КНП БМР «БМЛ». 23.05.2026 він перебував у відділенні травматології КНП БМР «Богуславська міська лікарня» та підміняв чергового лікаря, десь ближче до вечора до відділення привезли пацієнта ОСОБА_1 . Він його оглядав у приймальному відділенні лікарні та з`ясував, що в останнього була відірвана частина лівого вуха, струс головного мозку, пацієнту була проведена первина хірургічна обробка рани обличчя та проведено хірургічну операцію, після чого він був госпіталізований до відділення. 
На запитання судді лікар пояснив, що при струсі головного мозку пацієнти можуть відчувати запаморочення, головокружіння, головний біль, нудоту, загальну слабкість, дезорієнтацію, порушення концентрації уваги, а також можливе часткове або короткострочне порушення свідомості. Такі симптоми є типовими проявами головного мозку та можуть зберігатися певний час після отримання травми, а саме від одного тижня до одного місяця, що залежить від характеру та тяжкості отриманої травми, а також індивідуальних особливостей організму пацієнта.
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, долучені до справи відеозаписи нагрудної камери інспектора патрульної поліції, відео системи відеоспостереження магазину ПП ОСОБА_3 , доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснення лікаря ОСОБА_2 , керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, – тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року №1413/27858.
Згідно п.5-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженою постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Крім того, згідно п.7-8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п.12 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103 у разі, коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однак матеріали справи не містять доказів щодо проведення огляду ОСОБА_1 , як це передбачено вищевказаним Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103, як учасника дорожньо-транспортної пригоди, який у даному випадку є обов`язковим .
Окрім того, суд зауважує на значному часовому розриві між часом дорожньо-транспортної події, яка мала місце 23.05.2026 о 14 год. 40 хв., початком відеозапису о 14 год. 51 хв., якій фіксує момент, коли працівники бригади екстреної медичної допомоги поміщають водія до автомобіля швидкої медичної допомоги. Одночасно працівник поліції звертається до чоловіка, який перебуває поруч із автомобілем швидкої допомоги із запитанням щодо обставин, що сталися, у відповідь останній повідомляє «все нормально, вухо травмовано на квадроциклі», працівник поліції звертається до травмованого водія, просить назвати прізвище та запитує, чи вживав він алкогольні напої, на що водій, перебуваючи в салоні автомобіля швидкої допомоги, відповів: « ні», продовження відеозапису цього ж дня вже з «16:29»
Відеозапис нагрудної боді-камери працівників поліції не містять моменту ДТП, зупинки транспортного засобу, виявлення ознак сп`яніння та первинного спілкування з водієм, а розпочинається по суті вже після надання ОСОБА_1 медичної допомоги, що унеможливлює перевірку того, чи дійсно ознаки, які зазначає працівник поліції в протоколі були наслідком сп`яніння, а не травми голови, больового синдрому, крововтрати, чи дії медичних препаратів, введених у лікувальному закладі. 
Так, судом встановлено, що після ДТП ОСОБА_1 був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до лікувального закладу, де йому надавалася медична допомога у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, що підтверджується випискою № 1886 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 від 23.05.2026. 
З наданого відеозапису боді-камери 16:31:23 вбачається, що спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції відбувається в палаті медичного закладу, де ОСОБА_1 перебуває на лікарняному ліжку після проведення хірургічної операції 23.05.26 о 15:55
Під час спілкування з працівником поліції, якій пропонує пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , при цьому ознаки сп`яніння не озвучує, ОСОБА_1 не висловлює категоричної та безумовної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Навпаки, з відеозапису 16:31:33 вбачається, що на пропозицію пройти відповідний огляд він погодився. Разом з тим, при спробі підвестися з ліжка ОСОБА_1 падає, при цьому повідомляє про різке погіршення самопочуття, запаморочення та неможливість піднятися, а також пояснює, що не розуміє повною мірою обставин того, що відбувається, оскільки йому були введені лікарські препарати після надання медичної допомоги.
Таким чином, поведінка ОСОБА_1 не свідчить про його небажання пройти огляд на стан сп`яніння, а обумовлена об`єктивним фізичним станом після дорожньо-транспортної пригоди, отриманих травм та проведеної хірургічної операції. Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 висловив чітку, однозначну та безумовну відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.
Суддя враховує, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду передбачає наявність саме усвідомленої, категоричної та безумовної відмови особи від проведення такого огляду. При цьому будь-які сумніви щодо характеру поведінки особи тлумачиться на її користь відповідно до принципу презумпції невинуватості. 
Крім того, відповідно до п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, поліцейський забезпечує проведення такого огляду не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Однак із досліджених матеріалів справи та відеозапису вбачається, що після спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції лише розпочав оформлення направлення на огляд, а його заповнення та зачитування було завершено о 16:43, тобто після спливу двогодинного строку, визначеного п.7 Порядку № 1103. Доказів того, що працівниками поліції були вжиті належні та своєчасні заходи для забезпечення проведення огляду ОСОБА_1 у межах установленого законом строку, суду не надано. 
За таких обставин суддя приходить висновку, що неможливість проведення огляду була зумовлена не відмовою ОСОБА_1 від його проходження, а сукупністю об`єктивних обставин, пов`язаних з його станом здоров`я після ДТП та недотриманням працівниками поліції встановленої процедури направлення та забезпечення проведення такого огляду. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.
Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 року у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини зазначив, що "одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями" (абз. 3 п. п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 року N 5-рп/2005 той же Суд вказав, що "із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі" (абз. 2 п. п. 5.4 п. 5).
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відтак належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, судом не встановлено, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що посадова особа ВП №2 Обухівського РУП не надала доказів, які б достовірно і беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України за відсутністю складу даного правопорушення.
В порядку ст.40-1 КУпАП судовий збір не підлягає стягненню із ОСОБА_1 у зв`язку із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст.ст 130, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В : 

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Головуючий: суддя 	К. С. Романенко