Справа № 283/922/26
Провадження №2/283/1023/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
16 липня 2026 року м. Малин 

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді Саланди О.М., за участю секретаря судового засідання Кравець Л.Ю., представника позивача адвоката Реуса Д.С., представника відповідача адвоката Балтак Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Реус Денис Сергійович, до Міністерства оборони України, Малинської міської ради Житомирської області, Військової частини НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що її син ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації та проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді гранатометника. 26.02.2026 року позивачу надійшло сповіщення сім`ї загиблого військовослужбовця № 27, відповідно до якого солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Філія Синельниківського району Дніпропетровської області під час проходження військової служби. 06.03.2026 року Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області складено актовий запис про смерть № 156 та видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 . 
Позивач зазначила, що відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вона, як мати загиблого військовослужбовця, має право на отримання одноразової грошової допомоги. Разом із тим при оформленні відповідних виплат виникли перешкоди, оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_2 батьком зазначений ОСОБА_3 , тоді як у свідоцтві про смерть зазначений ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На думку позивача, вказані розбіжності у написанні прізвища виникли внаслідок різного перекладу та написання прізвища у документах, однак фактично документи стосуються однієї й тієї ж особи.
У зв`язку із зазначеним позивач просила встановити факт, що батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановити факт, що матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .
Представник позивача – адвокат Реус Д.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
30.04.2026 від представника Малинської міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник просив розглянути справу без його участі та зазначив, що не заперечує проти задоволення заявлених позивачем вимог.
18.06.2026 від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.
29.06.2026 від представника Міністерства оборони України надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.
У судовому засіданні представник відповідача Балтак Д.О. просив закрити провадження у справі. В обґрунтування заявленого клопотання пояснив, що, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 , крім вимоги про встановлення факту, жодної матеріально-правової вимоги про визнання за нею певних прав до відповідачів – Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 та Малинської міської ради – не заявила. Відтак між сторонами цієї цивільної справи фактично відсутній предмет спору.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів лише тоді, коли такі факти породжують юридичні наслідки та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Як убачається з матеріалів справи, позивачка є матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проходження військової служби.
Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_2 зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 04 серпня 1973 року укладено шлюб.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Із досліджених доказів убачається, що у документах наявні розбіжності у написанні прізвища « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 ».
Разом із тим сама по собі наявність таких розбіжностей не є безумовною підставою для судового встановлення юридичного факту.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі військовослужбовця є гарантованою державою виплатою.
Частиною першою статті 16-1 зазначеного Закону визначено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, батьки загиблого військовослужбовця.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначений Кабінетом Міністрів України та передбачає звернення особи до уповноваженого органу із відповідною заявою та документами, необхідними для вирішення питання про призначення виплати.
Саме під час розгляду поданих документів уповноважений орган перевіряє їх достатність, а у разі виявлення недоліків або відсутності необхідних документів повідомляє заявника про необхідність їх усунення або приймає відповідне рішення.
Позивачка зазначає, що встановлення фактів родинних відносин необхідне їй для оформлення одноразової грошової допомоги, передбаченої законодавством.
Судом встановлено, що позивачка звернулася до військової частини із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, а ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідний пакет документів було направлено до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення зазначеної допомоги.
Разом із тим матеріали справи не містять доказів того, що Міністерством оборони України прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, повернуто документи без розгляду, запропоновано усунути недоліки поданих документів або повідомлено про необхідність надання судового рішення щодо встановлення заявлених юридичних фактів.
Не надано суду і доказів того, що наявні розбіжності у написанні прізвища батька загиблого військовослужбовця фактично стали перешкодою для реалізації позивачкою права на отримання одноразової грошової допомоги.
Відповідно до статті 4 ЦПК України суд здійснює захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів особи.
На момент звернення до суду та під час розгляду справи право позивачки на отримання одноразової грошової допомоги ще не було предметом остаточного розгляду Міністерством оборони України, а тому відсутні докази того, що таке право порушене, не визнається чи оспорюється.
Саме лише припущення про можливість виникнення труднощів при вирішенні питання щодо призначення одноразової грошової допомоги не може бути достатньою підставою для судового встановлення юридичних фактів.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позов заявлено передчасно, оскільки питання про призначення одноразової грошової допомоги Міністерством оборони України ще не вирішене, а необхідність судового встановлення заявлених фактів належними та допустимими доказами не підтверджена.
Суд також не погоджується з доводами представника Міністерства оборони України про необхідність закриття провадження у справі.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України провадження у справі закривається у разі відсутності предмета спору.
Як вбачається з матеріалів справи, інших осіб, які би могли бути суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_3 , немає, тому, на думку суду, позивачем вірно визначено відповідачів у справі.
Водночас за результатами оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку про передчасність заявлених вимог, що є підставою для відмови у позові.
Таким чином, клопотання представника Міністерства оборони України про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.
Оцінивши зібрані у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними, не підтверджені належними та допустимими доказами порушення або невизнання її права станом на час розгляду справи у суді, а тому підстав для їх задоволення суд не вбачає.
Відмова у задоволенні позову не позбавляє позивачку права у разі виникнення перешкод у реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги повторно звернутися до суду в установленому законом порядку. 
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Малинської міської ради Житомирської області, Військової частини НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: | | О.  М.  Саланда