РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року | справа № 580/6611/26
| м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправною відмову відповідача у виплаті позивачу одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбачену абз. 4 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень, передбачену абз. 4 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що проходив з 2021 року строкову військову службу, в 2023 році уклав контракт з відповідачем, в 2024 році отримав поранення, пов`язане з захистом Батьківщини, відтак має право на отримання спірної одноразової грошової винагороди.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав.
Керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.04.2021 призваний на строкову військову службу, з 20.08.2023 переведений на військову службу за контрактом.
Позивач має Посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , видане 29.06.2024.
Згідно Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 22.03.2024 № 1793/195/188, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 дійсно в період 28.02.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Шахове Покровського району Донецької області. 
Аналогічна інформація зазначена у Довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 23.07.2024 № 1793/195/589, виданій Військовою частиною НОМЕР_1 .
В Довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.03.2024 № 1793/195/664, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 зазначено, що солдат ОСОБА_1 28.02.2024 одержав травму: «термічний опік голови і шиї другого ступеню. Мінно-вибухова травма. Опік полум`ям голови. Термічний опік зап`ястка і кисті другого ступеню. Опік полум`ям обох кистей.» за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_1 в результаті ракетного обстрілу з боку Російської Федерації. Травмування не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронижилет).
Довідкою військово-лікарської комісії від 23.07.2024, виданою Військовою частиною НОМЕР_3 , підтверджено, що захворювання отримане ОСОБА_1 28.02.2024, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Позивач 22.10.2025 звернувся на гарячу лінію Міністерства оборони України щодо не виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої абз. 4 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Листом від 12.11.2025 № 1793/195/401ФЕС відповідач відмовив позивачу у виплаті спірної винагороди з підстав того, що в с. Шахове Покровського району Донецької області не входило до району ведення воєнних (бойових) дій.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2026 у справі № 520/31031/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 в справі № 520/31031/25 скасовано.
Ухвалено постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково:
визнано протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 р. № 153;
зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 22.10.2025 р. про виплату одноразової грошової винагороди відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 р. № 153, з урахуванням висновків суду;
в іншій частині позову відмовлено.
На виконання вказано судового рішення у справі № 520/31031/25, відповідач повторно розглянув рапорт позивача та відмовив у виплаті спірної грошової винагороди з підстав того, що с. Шахове Покровського району Донецької області не входило до району ведення воєнних (бойових) дій та відсутності доказів того, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 .
Вважаючи свої права порушеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року введено воєнний стан. На час розгляду судом цієї адміністративної справи воєнний стан в Україні триває.
За приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).
Керуючись абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Абзацом 1 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
11.02.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 153 (набрала чинності 13.02.2025) «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», пунктом 2 якої затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - Порядок № 153).
Відповідно до п. 3 Постанови № 153 установлено, що:
1) учасниками експериментального проекту є:
громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу;
Збройні Сили;
Національна гвардія;
Державна прикордонна служба;
Міністерство оборони;
Міністерство внутрішніх справ;
військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Пунктом 4 Постанови № 153 установлено, що:
особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Отже, реалізація права особи на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 грн можлива виключно за умови дотримання встановлених Постановою № 153 вимог, а саме:
- особа відноситься до рядового, сержантського та старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення,
- до набрання чинності Постановою № 153 у віці до 25 років така особа була прийнята або призвана на військову службу під час воєнного стану;
- особа проходить військову службу, є діючими військовослужбовцями на дату набрання чинності Постановою № 153;
- особа брала безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора сукупним строком не менше 6 місяців, станом на дату набрання чинності постановою №153 (11 лютого 2025 року), або меншим строком за відповідних умов;
- відсутні факти притягнення до кримінальної відповідальності, двох або більше разів притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився.
Як встановлено вище, позивач до набрання чинності Постановою № 153 у віці до 25 років, у серпні 2023 року уклав з відповідачем контракт про проходження громадянами України військової служби, не притягався до кримінальної, адміністративної чи дисциплінарної відповідальності, брав участь у бойових діях, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_4 , військовим квитком серії НОМЕР_5 , Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.03.2024 № 1793/195/664, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 . 
Відтак, суд приходить до висновку, що до даного спору слід застосувати приписи абз. 4 п. 4 Постанови № 153, натомість відповідач протиправно відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі 1 000 000 грн.
Суд, керуючись ч. 4 ст. 78 КАС України не надає оцінки підставі відмови у виплаті спірної винагороди, в частині того, того, що с. Шахове Покровського району Донецької області не входило до району ведення воєнних (бойових) дій, оскільки вказана обставина була оцінена під час розгляду справи № 520/31031/25. Неврахування висновків суду щодо даної обставини під час повторного розгляду рапорту позивача є протиправним.
Отже, позивач підпадає під визначені Постановою № 153 та Порядком № 153 умови для призначення та виплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, у зв`язку з чим, відповідачем протиправно було відмовлено у виплаті одноразової грошової винагороди.
За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень ч. 2 ст. 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої абзацом 4 пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень, передбачену абзацом 4 пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя | Альона КАЛІНОВСЬКА