Справа № 610/1313/26
провадження № 2/610/1452/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2026 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Тімонової В.М.,
за участю секретаря – Черепахи А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія в порядку загального позовного провадження цивільну справу №610/1313/26 (провадження № 2/610/1452/2026) за позовною заявою  ОСОБА_1 до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визнання в порядку спадкування прав і обов`язків забудовника,

ВСТАНОВИВ:
27.03.2026 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права і обов`язки забудовника житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Обгрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що після смерті його бабусі ОСОБА_2 він, як спадкоємець за законом, звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса, однак у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на вищевказане домоволодіння за померлою бабусею, тобто відсутності правовстановлюючого документа, йому було відмовлено у оформленні за ним права на спадщину після її смерт. У зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 01.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Дворник Я.В. належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
03.04.2026 на виконання ухвали суду від 01.04.2026 приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Дворник Я.В. надано копію спадкової справи № 80/2025 заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 17.07.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав.
Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження, експертним висновком № 056/168-п/2 від 15.02.2022 та свідоцтвом про смерть (а.с. 10, 15, 16, 19).
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку незавершеного будівництва від 09.03.2002, посвідченого приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцевою Р.М., ОСОБА_2 належить житловий будинок незавершеного будівництва АДРЕСА_1 , готовність якого складає 77 %. Попередній власник вказаного будинку ОСОБА_3 (а.с. 22).
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер чоловік ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 (а.с. 17).
Батько позивача ОСОБА_5 відмовився від належної йому частки спадщини, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_2 на користь сина ОСОБА_1 , вказана заява засвідчена приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Дворник Я.В. (а.с. 21).
Постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Дворник Я.В. від 09.02.2026, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 23).
Згідно технічного паспорта, виготовленого 08.12.2025 ФОП ОСОБА_6 , будівництво житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , завершено в 2004 році, надвірні будівлі: погріб, гараж, сарай, вбиральня, паркан, ворота з хвірткою, колодязь завершені у 2000 році (а.с. 26-31).
Рішенням виконавчого комітету Андріївської селищної ради від 24.11.1989 № 510 надано дозвіл колишньому власнику ОСОБА_3 на будівництво нового житлового будинку за вказаною адресою та архітектором Балаклійського району Харківської області 24.11.1992 надано йому дозвіл на проведення робіт по будівництву (а.с. 36).
Виходячи зі змісту частин першої і другої ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, реєстрації права власності.
Позивач вказує, що до моменту своєї смерті бабуся ОСОБА_2 , так і не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на житловий будинок, тому нотаріусом йому було відмовлено в оформленні за ним права на спадщину.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була власником житлового будинку незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , однак у встановленому законом порядку не оформила право власності на нього за собою.
Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.
Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.
Згідно із роз`ясненням, викладеним в листі Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення приналежності цього майна колишньому власнику і подальших власників (спадкоємців) повинен вирішуватися в судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
При цьому, згідно положень ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Положеннями ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Письмовими доказами підтверджено неможливість спадкоємця оформити свої спадкові права на незавершене будівництвом домоволодіння в позасудовому порядку.
Оскільки відповідачем не заявлено заперечень проти позову та не надано будь-яких доказів на спростування вимог позивача, суд задовольняє позовні вимоги.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визнання в порядку спадкування прав і обов`язків забудовника – задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права і обов`язки забудовника житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: Донецька селищна рада Ізюмського району Харківської області, місце знаходження: 64250, сел Донець Ізюмського району Харківської області, вул. Центральна, 40.
Повний текст рішення складено 16 вересня 2026 року.

Суддя        В.М. Тімонова