Справа № 308/11286/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

07 серпня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Студеняк Оксани Станіславівни, що діє від імені ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 вересня 2025 року гр. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Відповідно до постанови, - 01.08.2025 року о 21 год. 25 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме, ображала нецензурною лайкою та принижувала його честь і гідність, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Студеняк О. С. (діє від імені ОСОБА_1 ) подала апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність винесеної постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи. Між подружжям виник словесний конфлікт, викликаний різними поглядами батьків на режим харчування та сну дитини, а відтак дії ОСОБА_1 не мали на меті завдання шкоди фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілого. Жодних доказів наявності домашнього насильства в матеріалах справи не має.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції 07.08.2026 року ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити, з наведених у ній підстав.

Адвокат Лешанич Л. В. (представник ОСОБА_2 ) проти апеляційної скарги заперечила та просила її залишити без задоволення.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог суд першої інстанції при розгляді цієї справи не дотримав. Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні даного адміністративного правопорушення місцевий суд не з`ясував чи було вчинено дане адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчинені. 

Частина 1 статті 173-2 передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення домашнього насильства психологічного характеру.

Однак, належних та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення домашнього насильства, матеріали справи не містять.

Вищевикладене свідчить про те, що працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, терміновий заборонний припис, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та рапорт працівника поліції не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, адже такі документи є способом фіксації, а не підтвердження даних. 

Наявні у справі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої особи, протирічать один одному, доказів на їх підтвердження в матеріалах справи не має.

Покази свідка ОСОБА_3 , дані в суді першої інстанції, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки остання є матір`ю потерпілого. При цьому, будь-яких інших доказів вчинення домашнього насильства матеріали справи не містять.

Апеляційним судом встановлено, що між подружжям виник словесний конфлікт, викликаний різними поглядами батьків на режим харчування та сну дитини. Водночас, дії ОСОБА_1 не мали на меті завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого. Жодних доказів цього в матеріалах справи не має. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у своїх постановах від 28.04.2020 року (у справі № 753/10840/19) та від 20.02.2020 року (у справі № 454/2839/19) чітко розмежовує домашнє насильство і звичайний побутовий сімейний конфлікт. 

Емоційна перепалка, викликана різними поглядами батьків на режим харчування та сну дитини, без злого умислу та без намагання домінувати над іншою стороною, не утворює складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП,

За цих обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки подія і склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними у справі, і таких не було здобуто в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, то провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Студеняк Оксани Станіславівни, що діє від імені ОСОБА_1 , – задовольнити. 

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 вересня 2025 року – скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.