Справа № 758/19144/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

26 березня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді Левицької Я.К.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької О.К.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3416614 від 27.01.2023 у розмірі 105 699,91 грн, а також судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3416614 від 27.01.2023 року, згідно якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) у сумі 20 000,00 грн, а останній зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання передбаченні договором. 26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Профіт» укладено Договір факторингу № 26102023, за яким Первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Профіт» право вимоги за Кредитним договором. Надалі ТОВ «ФК «Профіт» відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті Колект» відповідно до Договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. Відповідач в порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на дату звернення відповідач має заборгованість у розмірі 105 699,91 грн, яка складається: з суми заборгованості з тіла кредиту - 19 999,99 грн, суми заборгованості за відсотками - 85 699,92 грн.
Із урахуванням наведеного, позивач просить суд стягнути вказаний розмір заборгованості з відповідача, а також стягнути судові витрати.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без участі позивача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за своєї відсутності до суду не подав.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3416614 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.01.2023 року, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) у сумі 20 000,00 грн. Строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 2,00 % в день, яка застосовується в межах всього строку кредиту, знижена процентна ставка становить 0,50 % в день (пп. 1.2., 1.3., 1.4.1., 1.4.2.Договору).
Кредитний договір відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Окрім того, боржником за допомогою електронного підпису було підписано паспорт споживчого кредиту. Всі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить його електронний підпис в паспорті споживчого кредиту.
Відповідно до пп. 1.1. Договору, укладання договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/ або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Кредитний договір укладений в електронному вигляді, відповідач підписав Договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е559».
Відповідно до пп. 1.2. Договору, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п. 2.1. Договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.
Відповідно до листа вих. № 20240228-897 від 28.02.2024, виданим ТОВ «ФК «Пейтек Україна», яке діє згідно Договору про організацію переказу грошових коштів з ТОВ «Лінеура Україна» № 210222-1 від 21.02.2022 зазначається, що відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: 27.01.2023 09:48:25 на суму 2 000,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» 4c322928-5ec5-4b77-b617-a93bf5aed6e2, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» 34166301674805705, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 .
Однак суд зауважує, що сума переказу та маска картки не відповідає інформації, яка зазначена в Договорі № 3416614 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.01.2023 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 3416614 від 27.01.2023 у період з 27.01.2023 по 26.10.2023 включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами у сумі - 85 699,92 грн. У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 0,01 грн, оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі - 2 900,00 грн. 
Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт укладення 27.01.2023 року Договору № 3416614 про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 .
Однак матеріали справи не містять доказів перерахування кредитних коштів відповідачу в сумі 20 000,00 грн на його банківську картку, зазначену в договорі. 
Таким чином, факт перерахування кредитних коштів відповідачу, позивачем не доведено.
Визначення факторингу наведено у статті 49 Закону України №2121-III від 07.12.2000 «Про банки і банківську діяльність», за змістом якої факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Профіт» укладено Договір факторингу № 26102023, за яким Первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Профіт» право вимоги за Кредитним договором. 
Відповідно до пп. 1.1 Договору факторингу, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорам, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості).
Відповідно до пп. 7.1. Договору факторингу, в якості компенсації за придбання (відступлення) Прав вимоги, новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1 170 331,26 грн без ПДВ. При цьому оплата Прав вимог, які підлягають відступленню згідно цього Договору, до кожного окремого боржника, визначається згідно з Додатку №1 до даного Договору.
Згідно пп. 8.3.1. Договору факторингу, кредитор зобов`язаний протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього Договору та заповненого Додатку № 1 підготувати і передати Новому кредиторові в електронній формі, електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носії (флеш карта, компакт диск та інші оптичні носії інформації) Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку № 1 до цього Договору, з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститись в Реєстрі боржників. 
Згідно пп. 8.3.2. Договору факторингу, протягом 5 робочих днів з моменту отримання Новим кредитором електронної форми Реєстру боржників, Новий кредитор формує та надає кредитору для підписання Акт приймання-передачі Реєстру боржників (Додаток № 2). Протягом 3 робочих днів, з моменту отримання кредитором Акту приймання-передачі Реєстру боржників, уповноважений представник кредитора підписує вказаний Акт, скріплює печаткою та передає підписаний примірник Акту Новому кредиторові. 
Всі Додатки та Додаткові угоди до Договору складають його невід`ємну частину.
На підтвердження факту переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Профіт» Прав вимоги до відповідача позивачем додано до позовної заяви копію Договору факторингу № 26102023 від 26.10.2023.
Однак, суд зазначає, що Реєстру боржників до Договору факторингу № 26102023 від 26.10.2023 року, Акту приймання-передачі Реєстру боржників, та підтвердження оплати Прав вимог матеріали справи не містять.
Таким чином, факт переходу Прав вимоги від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Профіт» за вказаним вище Договором факторингу не підтверджений належними доказами.
Надалі ТОВ «ФК «Профіт» відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті Колект» відповідно до Договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. 
Відповідно до копії Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 105 699,91 грн, з яких 19 999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 85 699,99 грн - сума заборгованості за процентами.
Факт переходу Прав вимоги до ТОВ «ФК «Сіті Колект» підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1 від 17.09.2025 на суму 1 007 777,66 грн.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи те, що позивач не надав докази перерахунку коштів на банківську картку відповідача, крім того матеріали справи не містять доказів належного переходу Прав вимоги до ТОВ «ФК «Сіті Колект», суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за таким договором, а відтак позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Колект» не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, зокрема судовий збір, покладається на позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект», місцезнаходження - 01034, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 11, офіс 1, код ЄДРПОУ 43950742;
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя    Я.К. Левицька