Провадження № 2/470/582/26
Справа № 470/693/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 вересня 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі: 
головуючого судді Лусти С.А., 
за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2026 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідача, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Поліщук А.Ю., що діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 15 травня 2026 року.
В заяві зазначено, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 31 травня 2024 року уклали Кредитний договір (оферти) №30.05.2024-10002868. Відповідно до умов кредитного договору №30.05.2024-10002868 відповідачу надано кредит, у розмірі 2500,00 грн. Заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 31/05/2024; сума Кредиту: 2500 грн.; строк, на який надається Кредит 112 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 19 вересня 2024 року. Кредитодавець надає позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-57XX-XXXX-9410. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, у нього утворилась заборгованість, у розмірі 8200,00 грн., що складається з тіла кредиту 2500,00 грн., процентів 4200,00 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 250,00 грн., неустойки 1250,00 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №30.05.2024-10002868 від 31 травня 2024 року, в розмірі 8200,00 грн. та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв (а.с.48).
Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
31 травня 2024 року між позивачем та відповідачем в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено кредитний договір №30.05.2024-10002868, за яким позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 2500,00 грн. строком на 112 днів, зі сплатою за користування кредитом фіксованої процентної ставки 1,5 % за день від суми кредиту, яка застосовується протягом усього строку кредитування та комісії за надання кредиту, в розмірі 250,00 грн. 
Про вказане свідчать копія заявки до кредитного договору від 31 травня 2024 року, підписана відповідачем електронним підписом, копія пропозиції про укладення договору (оферта) від 31 травня 2024 року та копія відповіді позичальника про прийняття пропозиції від 31 травня 2024 року, також підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.17-22).
Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачу грошові кошти на картковий рахунок, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 31 травня 2024 року, однак останній не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти, проценти за їх користування та комісію не повернув, у зв`язку з чим, станом на 15 липня 2026 року, йому нараховано заборгованість, в розмірі 8200,00 грн., з яких: 2500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4200,00 грн. заборгованість за процентами, 250,00 грн. комісія за надання кредиту та 1250,00 неустойка (а.с.16,28-31).
Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує.
Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору.
Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
За вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. 
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розрахувався з позивачем за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, в розмірі 2500,00 грн. та заборгованості за процентами, в розмірі 4200,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Щодо стягнення з відповідача комісії за надання кредиту, в розмірі 250,00 грн., то 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування» № 1734-VІІІ, у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
У пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України № 1734-VІІІ встановлено, що загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини 2 статті 8 вказаного Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання, обслуговування та повернення кредиту.
До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частина 1 статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
У пункті 8 відповіді позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору від 31 травня 2024 року передбачена одноразова сплата комісії за надання кредиту, у розмірі 250,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 процентів від суми кредиту.
ТОВ «Споживчий Центр» є фінансовою установою, яка надає єдину фінансову послугу надання коштів у кредит (мікрокредитування) фізичним особам на будь-які цілі, переважно у вигляді швидких онлайн-кредитів на банківську картку на умовах строковості, платності та зворотності.
Встановивши у кредитному договорі сплату комісійної винагороди за надання кредиту, фінансова установа не повідомила, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, оскільки надання кредиту це фінансова послуга, що надає ТОВ «Споживчий Центр». Разом з тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг, за які ТОВ «Споживчий Центр» встановлена комісія за надання кредиту.
Розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу та обмежують права відповідачки з огляду на права споживача, викладені у законі України № 1734-VІІІ.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України № 1734-VІІІ умови договору, які обмежують права відповідачки порівняно з правами встановленими цим Законом, є нікчемними.
За такого, суд дійшов висновку про відмову позивачу у стягненні з відповідача комісії за надання кредиту, в розмірі 250,00 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, в розмірі 1250,00 грн., то за вимогами ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Згідно п.13 відповіді позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору від 31 травня 2024 року сторони погодили, що у випадку невиконання чи неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного зобов`язання, позичальнику нараховується неустойка, в розмірі 25,00 грн. 
Однак, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні в зв`язку з російською агресією введено воєнний стан, який продовжено дотепер. 
За такого, враховуючи, що відповідачу нараховано заборгованість за неустойкою в період дії в Україні воєнного стану, суд дійшов висновку про відмову позивачу в стягненні з відповідача заборгованості за неустойкою, в розмірі 1250,00 грн. 
Посилання позивача в позовній заяві на ЗУ «Про споживче кредитування», як на підставу для стягнення неустойки, в якому будь-якої заборони на її нарахування не передбачено, судом до уваги не приймаються, оскільки вони вказаних висновків суду не спростовують та не спростовують вимог ЦК України про звільнення позичальника від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за укладеним 31 травня 2024 року кредитним договором, складає 6700,00 грн., з яких 2500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 4200,00 грн. заборгованість за процентами. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2175,38 грн., а в стягненні витрат на оплату надсилання відповідачу позовної заяви, в розмірі 120,18 грн., відмовляє, оскільки вони будь-якими доказами не підтверджені (а.с.41).
Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, заборгованість за кредитним договором №30.05.2024-10002868 від 31 травня 2024 року, в розмірі 6700,00 (шість тисяч сімсот) грн., з яких 2500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 4200,00 грн. заборгованість за процентами.
Стягнути з  ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, витрати по сплаті судового збору, в розмірі 2175,38 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його постановлення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місце знаходження: вул. Саксаганського, 133-А м. Київ, 01032.
Відповідач:  ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 14 вересня 2026 року. 

Суддя   С.  А.  Луста