Провадження № 2/679/919/2026
Справа № 679/801/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2026 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області
у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 14.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5245674, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» на умовах строковості, зворотності, платності зобов`язується надати клієнту грошові кошти в розмірі 10000,00 грн, у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу, строк кредитування 360 днів до 09.01.2026, стандартна процентна ставка 0,95% в день, яка застосовується у межах строку кредитування, знижена процентна ставка 0,1425%, яка застосовується на передбачених договором умовах. Позичальник у свою чергу зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
15.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5245674 від 14.01.2025, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» на умовах строковості, зворотності, платності зобов`язується надати клієнту грошові кошти в розмірі 6000,00 грн у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу. Таким чином сума кредиту на дату укладення додаткового договору склала 16000,00 грн. 
Укладання договору та додаткового договору було здійснено сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна». Відповідачка підписала договори за допомогою електронних підписів одноразовими ідентифікаторами. 
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало їй кредит у загальному розмірі 16000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , через платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК».
Однак, ОСОБА_1 , отримавши кошти від фінансової компанії, взятих на себе зобов`язань належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованість у загальному розмірі 58805,68 грн, з яких: 15999,97 грн заборгованість за тілом кредиту, 34805,71 грн заборгованість за відсотками, 8000,00 грн штрафні санкції.
28.11.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 28/11/2025 відповідно до умов якого, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 5245674 від 14.01.2025 у загальному розмірі 58805,68 грн.
Оскільки строк дії договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту на момент переходу права вимоги до позивача не закінчився, кредитор у період з 29.11.2025 по 09.01.2026 (закінчення строку дії договору) продовжив нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою 0,95% за день протягом ще 42-ох календарних днів, що у грошовому виразі становить 6384,00 грн, таким чином розмір заборгованості за відсотками зріс до 41189,71 грн. 
З огляду на викладені обставини ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 57189,68 грн та понесені судові витрати. При цьому, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки нарахованих первісним кредитором у період дії воєнного стану штрафних санкцій у розмірі 8000,00 грн. 
Ухвалою суду від 08.06.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування в АТ «Універсал Банк» доказів.
30.06.2026, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація по картковому рахунку № НОМЕР_2 , що відкритий на ім`я ОСОБА_1 .
У встановлений судом строк відповідачка відзиву на позовну заяву не подала.
Зважаючи на те, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не надходило, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає вимогам ч.5 ст. 279 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено, що 14.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір №5245674 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого товариство, на умовах строковості, зворотності та платності, зобов`язалося надати клієнту грошові кошти у гривні, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та комісію за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Згідно п. 1.2, п.1.3, п.1.4 договору сума кредиту склала 10000,00 грн, строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, комісія за надання кредиту 1000,00 грн (разова), яка нараховується в дату надання кредиту. 
Відповідно до п. 1.4.1, п. 1.4.2 договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 0,95% в день, яка застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка 0,1425% в день за кожен день користування кредитом, якщо клієнт до 12.02.2025 (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до п. 1.6 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 45200,00 грн; за стандартною процентною ставкою, з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, 42777,50 грн.
Пунктом 2.1 договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Вказаний договір було укладено за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечувався споживачу (відповідачці) через веб-сайт.
15.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору № 5245674 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2025, відповідно до п. 1.2 якого, товариство зобов`язується на умовах строковості, зворотності, платності надати клієнту грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Відповідно до п. 1.4 додаткового договору сума кредиту на дату його укладення, з урахуванням платежів здійснених клієнтом за договором складає 16000,00 грн. 
Строк кредитування та періодичність сплати платежів залишаються незмінними, відповідно до п.1.3 договору (п. 1.5 додаткового договору). 
Комісія за надання додаткової суми кредиту становить 600,00 грн (п. 1.6 додаткового договору). 
З врахуванням зміненої суми кредиту за договором (п.п.1.2-1.3 додаткового договору) орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення додаткового договору складає: 1.8.1 за стандартною процентною ставкою 72 206,00 грн. 1.8.2 за стандартною процентною ставкою, з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, 68 426,90 грн (п. 1.8 додаткового договору). 
Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» за №20251201-1818 від 01.12.2025, на виконання умов укладеного з ТОВ «Лінеура Україна» договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунків №03012024-1 від 03.01.2024, 14.01.2025 09:34:08 проведено успішну транзакцію із зарахування грошових коштів у сумі 10000,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_2 .
Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» за №20251201-1820 від 01.12.2025, на виконання умов укладеного з ТОВ «Лінеура Україна» договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунків №03012024-1 від 03.01.2024, 15.01.2025 09:25:23 проведено успішну транзакцію із зарахування грошових коштів у сумі 6000,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_2 .
Як вбачається з інформації наданої АТ «Універсал Банк», на виконання вимог ухвалу суду про витребування доказів, банківська карта № НОМЕР_2 емітована АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 
Згідно проведеного ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за договором № 5246674 від 14.01.2025, станом на 28.11.2025 така складає 58805,68 грн, з яких: 15999,97 грн заборгованість за тілом кредиту; 34805,71 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8000,00 грн заборгованість за штрафними санкціями. У період з 14.01.2025 по 28.11.2025 відповідачкою здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 11386,33 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,03 грн, оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 9786,30 грн, оплату комісії за видачу кредиту 1600,00 грн.
28.11.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №28/11/25, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату з кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в день підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості.
Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 28/11/25 від 28.11.2025, до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5245674 на загальну суму 58805,68 грн, з яких: 15999,97 грн заборгованість за тілом кредиту, 34805,71 грн заборгованість за процентами, 8000,00 грн штрафні санкції. 
Згідно проведеного ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» розрахунку заборгованості за договором № 5245674 від 14.01.2025, за період з 29.11.2025 по 09.01.2026, заборгованість за тілом кредиту складає 15999,97 грн, заборгованість за нарахованими відсотками у вказаний період складає 6384,00 грн. Нарахування відсотків проведено у межах строку дії договору із застосуванням стандартної процентної ставки 0,95% на день. 
Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором №5245674 від 14.01.2025 та додатковим договором до нього від 15.01.2025, у період з 14.01.2025 по 09.01.2025 склав 57189,68 грн, з яких: 15999,97 грн заборгованість за тілом кредиту, 41189,71 грн заборгованість за нарахованими процентами.
Позивачем не включено до розрахунку заборгованості нараховані первісним кредитором штрафні санкції у розмірі 8000,00 грн та не пред`явлено позовних вимог у цій частині. 
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
У ході розгляду справи позивачем доведено факт укладення в електронній формі між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 договору №15245674 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.01.2024 та додаткового договору до нього від 15.01.2025, отримання відповідачкою кредитних коштів у загальному розмірі 16000,00 грн та неналежного виконання нею взятих на себе зобов`язань з повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків, що призвело до виникнення заборгованості. 
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Досліджені судом докази підтверджують факт переходу права грошової вимоги за договором №5245674 від 14.01.2025 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додатковим договором до нього від 15.01.2025 від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
Зважаючи на повне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань з надання відповідачці кредитних коштів, порушення останньою взятих на себе зобов`язання з їх повернення, позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості за договором № 5245674 від 14.01.2025 та додатковим договором до нього від 15.01.2025, яка складається із тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачка відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач суду не надала, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5245674 від 14.01.2025 та додатковим договором до нього від 15.01.2025 у загальному розмірі 57189,68 грн. 
Щодо розподілу між сторонами судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Із матеріалів справи вбачається, що 10.12.2024 позивач уклав із адвокатом Столітнім М.М. договір про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024, відповідно до умов якого, клієнт здійснює оплату гонорару Адвоката згідно узгодженого та підписаного акту прийому-передачі виконаних робіт.
Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт № 19743 та детального опису наданих послуг до вказаного акту від 26.05.2026 вартість професійної правничої допомоги, наданої адвокатом Столітнім М.М., у справі що є предметом розгляду, становить 10000,00 гривень.
У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 640/10548/19 наголошується, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд за клопотанням іншої сторони може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вирішуючи питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги ту обставину, що відповідачка не скористалася своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат, однак суд перевіряючи склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, дійшов висновку, що витрати позивача на послуги адвоката в частині представництва інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5245674 від 14.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» до ОСОБА_1 , в тому числі участь у судових засіданнях тривалістю 2 год, вартістю 1640,00 грн, не підтверджені належними доказами, позаяк розгляд справи проведено судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Таким чином, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 8360,00 грн (10000-1640).
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову – на відповідача.
Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 5922 від 26.05.2026 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Враховуючи повне задоволення позовних вимог суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8360,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 5245674 від 14.01.2025 у загальному розмірі 57189 (п`ятдесят сім тисяч сто вісімдесят дев`ять) гривень 68 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 8360,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 2662,40 гривень судового збору, всього 11022 (одинадцять тисяч двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено 09 вересня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Стасюк