ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1064/26
17 липня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваллон" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваллон" (далі - позивач, або Товариство) звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач 1, або ГУ ДПС у м. Києві), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2), у якій просить суд ухвалити рішення, яким:
- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2025 №13506585/30616293 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 05.09.2025;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ "Аваллон" №13 від 05.09.2025, датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2025 №13506586/30616293 про відмову у реєстрації податкової накладної №20 від 12.09.2025;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ "Аваллон" №20 від 12.09.2025, датою її подання на реєстрацію.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем було виписано та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні №13 від 05.09.2025 та №20 від 12.09.2025 внаслідок виконання господарських операцій між ним та ТОВ "ПРО ІНСТРУМЕНТ" щодо поставки товару відповідно до укладеного Договору поставки від 10.07.2025 № АВ8991.
Однак, реєстрацію вказаних ПН, на думку позивача, було протиправно зупинено у зв`язку із відповідністю операцій п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції та запропоновано надати пояснення з відповідними документами.
Вважає, що Товариство надано відповідачеві 1 всі передбачені законом та достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних документи на підтвердження реальності господарських операцій. Також наголошує, що контролюючим органом порушено норми Податкового кодексу України, що й стало підставою для звернення до суду із цим позовом.
Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції представник вказав, що документів, які подавалися на розгляд Комісії ГУ ДПС у м. Києві, то представник відповідача вказує, що наданими позивачем копіями документів та поясненнями неможливо підтвердити реальність здійснення господарської операції, відображеної в спірній податковій накладній. Комісією ГУ ДПС у м. Києві прийнято повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, а саме письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; надати штатний розпис, відомості про нарахування заробітної плати, пояснення щодо нарахування заробітної плати нижче мінімального рівня. Також, при розгляді документів, наданих позивачем до контролюючого органу на підтвердження реальності здійснення господарської операції, Комісією ГУ ДПС у м. Києві було встановлено, що платник податку надав до контролюючого органу копії документів складених із порушенням законодавства, яких недостатньо для прийняття рішення Комісією регіонального рівня щодо реєстрації спірної податкової накладної. Відтак, ним правомірно було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, оскільки позивачем не спростовано сумніву податкового органу щодо відсутності підтвердження реальності здійснення господарської операції.
Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції представник вказав, що позивачем не було надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів з боку органів податкової служби та неправомірності дій останніх, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Платник податку надав до контролюючого органу копії документів складених із порушенням законодавства, яких недостатньо для прийняття рішення Комісією регіонального рівня щодо реєстрації спірної податкової накладної. Відповідач вважає, що податкова служба діяла у межах та у спосіб, визначений Податковим кодексом України, задля забезпечення адміністрування та справляння обов`язкових платежів на території України.
Рух справи у суді
Ухвалою суду від 03.03.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи. 
Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали суду від 03.03.2026 про відкриття провадження у справі доставлено відповідачам через електронні кабінети 03.03.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", які містяться в матеріалах справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Інших заяв чи клопотань з процесуальних питань, на адресу суду не надходило.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваллон" з 13.10.1999 зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності є КВЕД 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами, перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у м. Києві.
ТОВ "Аваллон" з 01.04.2025 є платником податку на додану вартість (далі – ПДВ).
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваллон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРО ІНСТРУМЕНТИ" укладений договір поставки товару № АВ8991 від 10.07.2025, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товари, визначені в рахунках та видаткових накладних, іменовані далі "товар", а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього Договору. Ціна, кількість і асортимент товару визначаються Сторонами в замовленнях і видаткових накладних, які оформляються на кожну партію товару та є невід`ємною частиною Договору (п.1.2 Договору). Розрахунки за кожну партію товару здійснюється Покупцем в національній валюті України – гривні, у безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі виставленого ним рахунку. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п.3.1. Договору). 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваллон" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРО ІНСТРУМЕНТИ" рахунок на оплату № 8 від 22.08.2025 на суму 211 506,43 грн та відвантажив продукцію по видатковій накладній № 71 від 05.09.2025, товарно-транспорта накладна № 71 від 05.09.2025. Оплата підтверджується платіжною інструкцією № 595 від 26.09.2025. Для доставки товару на склад покупця були отримані послуги від перевізника ФОП ОСОБА_1 , підтверджуючі документи - разовий договір-заявка на транспортне перевезення вантажу б/н від 05.09.2025, акт виконаних послуг № 173 від 05.09.2025, рахунок № 46 від 05.09.2025, доказом оплати послуги є платіжна інструкція № 515 від 16.09.2025. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваллон" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРО ІНСТРУМЕНТИ" рахунок на оплату № 9 від 27.08.2025 на суму 79 212,36 грн та відвантажив продукцію по видатковій накладній № 79 від 12.09.2025, товарно-транспортна накладна № 79 від 12.09.2025. Оплата від покупця підтверджується платіжною інструкцією № 636 від 07.10.2025. Для доставки товару на склад покупця були отримані послуги від перевізника ФОП ОСОБА_2 , підтверджуючі документи - разовий договір-заявка на транспортне перевезення вантажу б/н від 11.09.2025, акт виконаних послуг №1-12/09/25 від 12.09.2025, рахунок №12-09-25/1 від 12.09.2025, доказом оплати послуги є платіжна інструкція № 517 від 16.09.2025. 
За першою подією відвантаження товару позивачем складено та відправлено на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну № 13 від 05.09.2025 та податкову накладну № 20 від 12.09.2025. 
Згідно з квитанціями реєстрація вказаних податкових накладних зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 7019, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. 
Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Пропонувалося надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 
25.11.2025 позивачем подано повідомлення про надання пояснень щодо ПН №13 від 05.09.2025 на 7 аркушах та копії документів, що підтверджують проведення господарської операції, в кількості 80 додатків та повідомлення про надання пояснень щодо ПН № 20 від 12.09.2025 на 8 аркушах та копії документів, що підтверджують проведення господарської операції, в кількості 84 додатки. 
У поясненнях від 25.11.2025 позивач зазначив, що є виробничим підприємством, що займається виготовленням клейких стрічок (готової продукції), а саме – стрічки поліпропіленової з липким шаром, склострічки самоклеючої, малярної клейкої стрічки, армованої клейкої стрічки, двосторонньої вспіненої клейкої стрічки та ін., а також реалізацією/реалізацією на комісію виробленої продукції та інших матеріалів, що відповідає визначеним видам економічної діяльності (КВЕД 46.75, 20.29, 20.59 та інші). Позивач детально описав господарські операції, надав документи, які підтверджують господарські операції, а також надав інформацію про наявність приміщення, наявність обладнання, наявність трудових ресурсів, зокрема зазначив наступне.
Для здійснення своєї діяльності ТОВ "Аваллон" в вересні використовувало орендоване виробниче приміщення (246м2 із розрахунку 173,00грн за 1м2), розташоване за адресою: м. Тернопіль, вул. Подільська, буд. 40, відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення №15/04/25П від 15.04.2025, укладеного з ПП "ІНВЕСТ-ПАК". Факт оренди відображено позивачем у поданому до ДПС України повідомленні за формою 20 - ОПП від 29.04.2025. Також позивачем надано акт за послуги суборенди приміщення - № 299 від 30.09.2025. 
Позивач використовує орендоване обладнання, отримане від ПП "ІНВЕСТ-ПАК" у користування на платній основі на підставі договору оренди обладнання № 15/04/25 О від 15.04.2025 з залученням обладнання, необхідного для виробничого процесу (Верстат Y7128 напівавтоматична поздовжньо-різальна та перемотувальна для БОПП стрічок у комплекті, Стрічкова пакувальна машина ZF-X500-T, Термозбіжна пакувальна машина ZF-S550 та Візок ручний RR260 (для навантаження/ розвантажування)). Орендоване обладнання обліковується на позабалансовому рахунку - 01 (орендовані необоротні активи). Позивачем було надано оборотно-сальдову відомість та акт за послуги оренди обладнання - № 301 від 30.09.2025.
При виробництві готової продукції позивач керується технічними умовами "СТРІЧКИ КЛЕЙКІ. ТЕХНІЧНІ УМОВИ" - ТУ У 22.2.-39916653-002:2019 та "СТРІЧКА ПОЛІПРОПІЛЕНОВА З ЛИПКИМ ШАРОМ.ТЕХНІЧНІ УМОВИ" - ТУ У 22.2.-39916653 001:2017", право на використання яких підтверджено договором № 15/04/2025ТУ від 15.04.2025, укладеним з ПП "ІНВЕСТ-ПАК". Від ПП "ІНВЕСТ-ПАК" був виставлений акт надання послуг № 302 від 30.09.2025. Покупцю надаються сертифікати відповідності на кожну поставку товару, відділ технічного контролю ставить свою відмітку.
Також, позивач зазначив, що підприємство, отримавши статус платника ПДВ з квітня 2025 року, почало займатись виробничою діяльністю, темпи виробництва якого поступово збільшуються і тому постійно йде набір кваліфікованого персоналу, виробництво клейких стрічок не є складним (сировину отримуємо в джамбо рулонах, на перемотувальному верстаті на тубус намотується клейка стрічка необхідної довжини та ріжеться на необхідні ширини, на кожен моток готової продукції наклеюється етикетка та пакується в картонний ящик, фасування залежить від розміру готової продукції) та повністю автоматизоване з залученням верстатів, необхідних для процесу виробництва. Все це дозволяє виконувати значні обсяги робіт без великого штату. Позивачем було надано табелі використання робочого часу за період квітень - жовтень 2025 року, об`єднану звітність ЄСВ та ПДФО за квітень-жовтень 2025 року. Надано відомості нарахування заробітної плати. Надано також оборотно-сальдові відомості по рахунку 361 за кожен місяць з квітня по жовтень 2025 року.
Вважаючи такі пояснення та додані до них документи недостатніми, контролюючий орган направив ТОВ "Аваллон" повідомлення від 02.12.2025 №13475335/30616293 та від 02.12.2025 №13475336/30616293 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким запропоновано надати такі додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування: письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; додаткову інформацію: штатний розпис, відомості про нарахування заробітної плати, пояснення щодо нарахування заробітної плати нижче мінімального рівня. 
08.12.2025 позивачем подано повідомлення про надання додаткових пояснень щодо ПН №13 від 05.09.2025 на 6 аркушах та копії документів, що підтверджують проведення господарської операцій, в кількості 44 додатків та щодо ПН №20 від 12.09.2025 на 6 аркушах та копії документів, що підтверджують проведення господарської операцій, в кількості 45 додатки. 
Після розгляду цих документів Комісією прийняті рішення від 15.12.2025 №13506585/30616293, 13506586/30616293 про відмову в реєстрації податкових накладних №13 від 05.09.2025 та №20 від 12.09.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підставою відмови у цьому рішенні зазначено надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, а в рядку "Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)" вказано, що розмір заробітної плати працівників за повністю виконану місячну норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати.
Вважаючи, що такі рішення відповідача 1 від 15.12.2025 № 13506585/30616293, 13506586/30616293 є неправомірними та підлягають скасуванню, позивачем направлено скарги до ДФС України, однак скарги позивача залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін.
Не погоджуючись із відмовою відповідачів у прийнятті рішення про реєстрацію спірних податкових накладних, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Мотивувальна частина
Предметом оскарження у цій справі є рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних №13 від 05.09.2025 та №20 від 12.09.2025, що подані ТОВ "Аваллон" та виписані на ТОВ "ПРО ІНСТРУМЕНТ" щодо поставки товару відповідно до укладеного Договору поставки від 10.07.2025 № АВ8991.
Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати зазначеним рішенням Комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області оцінку, оцінивши їх на предмет відповідності верховенству права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказана норма Основного Закону означає, що діяльність суб`єктів владних повноважень здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом.
Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій (бездіяльності) та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34216.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У підпункті 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Як передбачено пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
За змістом пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів, визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019.
Пунктом 3 Порядку №1165 визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.
У разі, коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі (пункт 4 Порядку №1165).
За приписами пункту 5 зазначеного Порядку платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 7 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з пунктами 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
У спірних правовідносинах зі змісту квитанції про зупинення реєстрації ПН встановлено, що реєстрацію податкових накладних зупинено, оскільки обсяг постачання товару/послуги 4811 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Додатком 3 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості здійснення операцій, серед яких – обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку (пункт 1).
Водночас у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Порядок № 520 визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Як встановлено пунктом 9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 12 Порядку № 520 визначено, що Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Верховний Суд за результатами аналізу наведених норм у постановах від 18.11.2021 у справі № 380/3498/20, від 20.01.2022 у справі № 140/4162/21 дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Суб`єкти владичних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
Повертаючись до цієї справи, суд зазначає, що надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. При цьому, зазначений увесь перелік документів, який вказаний як загальний у пункті 6 Порядку №1165 та у пункті 5 Порядку №520, без конкретизації, яку саме обставину має підтвердити чи спростувати платник податків, які конкретно документи витребовує контролюючий орган.
Сформована у такий спосіб комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, вона за своїм змістом дублює приписи пункту 6 Порядку №1165 та пункту 5 Порядку №520. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.
У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд (ця правова позиція підтримана у постановах від 28.06.2022 у справі №380/9411/21, від 29.06.2022 у справі №380/5383/21, від 16.09.2022 у справі №380/7736/21, від 27.04.2023 у справі №460/8040/20, від 14.08.2024 у справі № 120/5503/23).
У свою чергу, у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18 сформовано висновок, згідно з яким у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу відповідно створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Разом з тим позивач подав до комісії регіонального рівня разом із письмовими поясненнями копії документів, які розкривають зміст господарської операції, щодо якої складена спірна ПН, та які вважав достатніми для її реєстрації в ЄРПН (з огляду на те, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не вказано конкретний перелік документів, які необхідно подати).
З матеріалів справи слідує, що на підставі договору поставки №АВ8991 від 10.07.2025, рахунку на оплату № 8 від 22.08.2025, № 9 ВІД 27.08.2025 та інформаційного повідомлення про зарахування коштів № 595 від 26.09.2025, № 636 від 04.10.2025 (які підтверджують зарахування коштів від покупця на рахунок платника податку як оплата товарів, що підлягають постачанню, і відповідно до якого складалася і реєструвалася податкова накладна) ТОВ "ПРО ІНСТРУМЕНТИ" придбало у позивача товари.
Крім того, позивачем надані повні та обґрунтовані пояснення з підтверджуючими документами, в яких наявна інформація про виготовлення клейких стрічок (готової продукції) та наявність власного та орендованого майна для виконання умов договору поставки №АВ8991 від 10.07.2025, та які в повній мірі розкривають зміст господарської операції.
Згідно із оскаржуваними рішеннями позивачу відмовлено у реєстрації ПН з підстав надання копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, а в рядку "Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)" вказано, що розмір заробітної плати працівників за повністю виконану місячну норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати.
Проте відповідачем не конкретизовано, які саме документи, на його думку, складенні із порушенням законодавства та яким чином вказане могло вплинути на обов`язок платника податків зареєструвати податкову накладну при зарахуванні коштів від покупця на його рахунок як оплата товарів, що підлягають постачанню. Також контролюючим органом не обґрунтовано підстави неврахування наданих позивачем додаткових пояснень та документів.
Так, відповідно до норм статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-IX з 1 січня 2025 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 6700 гривень, у погодинному розмірі – 48 гривень.
З наданих платником податків табелів використання робочого часу за період квітень-жовтень 2025 року слідує, що робочий час працівників складає 8, 4 та 2 години на добу та заробітна плата нараховується вище мінімального рівня, на підтвердження чого було додану об`єднану звітність ЄСВ та ПДФО за квітень-жовтень 2025 року. Також позивачем представлено відомості нарахування заробітної плати за квітень 2025 року - №1 від 07.05.2025, за квітень-жовтень 2025 року: за травень 2025 року - №3 від 22.05.2025, №4 від 06.06.2025, за червень 2025 року - №6 від 20.06.2025, №7 від 04.07.2025, за липень 2025 року - №9 від 22.07.2025, №10 від 06.08.2025, за серпень 2025 року - №12 від 22.08.2025, №13 від 05.09.2025, за вересень 2025 року - №15 від 22.09.2025, №16 від 06.10.2025, за жовтень 2025 року - №18 від 22.10.2025, №21 від 07.11.2025, заробітна плата та податки (ПДФО, військовий збір, ЄСВ) виплачуються кожного місяця та своєчасно, доказом чого є платіжні інструкції: по відомості за квітень 2025 року (платіжні інструкції №4 - №10 від 07.05.2025), по відомостям за травень 2025 року (платіжні інструкції №14-№20 від 22.05.2025 та платіжні інструкції №26 - №32 від 06.06.2025), по відомостям за червень 2025 року (платіжні інструкції - №33-№39 від 20.06.2025 та платіжні інструкції №41 - №47 від 07.07.2025), по відомостям за липень 2025 року (платіжні інструкції - №55-№61 від 22.07.2025 та платіжні інструкції №67-№73 від 06.08.2025), по відомостям за серпень 2025 року (платіжні інструкції №78-№81 та №83-№85 від 22.08.2025 та платіжні інструкції №1 та №506- №509 від 05.09.2025), по відомостям за вересень 2025 року (платіжні інструкції №1 та №523-№526 від 22.09.2025 та платіжні інструкції №1 та №545- №548 від 06.10.2025), по відомостям за жовтень 2025 року (платіжні інструкції №1 та №588-№591 від 22.10.2025 та платіжні інструкції №1 та №650- №653 від 06.11.2025).
Ще контролюючому органу надано оборотно-сальдові відомості по рахунку 361 за квітень-жовтень 2025 року, щоб показати обороти по кожному місяцю окремо, вони спочатку незначні і ці обсяги під силу наявним штатним одиницям. Надалі зі збільшенням обсягів виробництва виникала потреба в залученні додаткового персоналу, що і прослідковується - постійно йде набір, штатний розклад змінюються щомісяця.
Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996 визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію, а господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій.
Розмір заробітної плати не відносяться до первинних документів господарської операції, по якій зупинена реєстрація ПН, в розумінні положень наведеного закону, на підставі яких здійснюється податковий та бухгалтерський облік, які мають вплив на виникнення податкового зобов`язання у конкретній фінансово-господарській операції між платником та покупцем, а тому при розгляді питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, не може слугувати підставою для відмови у реєстрації ПН №13 від 05.09.2025 та №20 від 12.09.2025
Окрім того, суд зауважує, що у постанові від 28.06.2022 у справі № 380/9411/21 Верховний Суд вказав, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Отож, лише зазначення про відсутність документів не є достатньою та законною підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності таких документів, при цьому має бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Вказуючи у відзиві на позов на окремі документи, які мав би ще подати позивач, відповідачі не вказують та не надають оцінки поданим платником податків документам. Під час розгляду цієї справи не спростовано того, що надані позивачем документи в повній мірі підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.
Відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення про реєстрацію, можлива виключно за умови наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої платником податку інформації, протилежне вказує на протиправність рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню суд ураховує висновки, відображені у постанові касаційної інстанції від 21.02.2023 у справі №2240/3271/18, у якій Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.
Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27.04.2023 у справі №460/8040/20 та від 02.07.2024 у справі №440/5004/23, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
При цьому Верховний Суд зазначив, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючого органу щодо легальності відповідної операції, щодо якої складено ПН, направлену для реєстрації в ЄРПН, хоч і визначений у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між ними, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів, наданих на підтвердження інформації, зазначеної в ПН, можливим є прийняття рішення щодо реєстрації ПН в ЄРПН, реєстрація якої була зупинена. За відсутності чіткої вимоги щодо документів, які контролюючий орган вважав необхідними для реєстрації ПН, в квитанції про зупинення реєстрації ПН на позивача не може бути перекладена відповідальність у вигляді відмови в реєстрації ПН (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі № 520/15348/20, від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20).
Окрім вказаного, Верховний Суд у постанові від 16.02.2023 у справі № 380/7648/22 зазначив: "здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу".
Отож, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому за результатами розгляду цієї справи оцінюється наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної за фактом першої події.
Крім того, відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. У разі спору щодо правомірності рішення суб`єкт владних повноважень може посилатися тільки на ті обставини, що зазначені у рішенні як підстава його прийняття. Не зазначення в рішенні цих обставин тлумачиться на користь висновку про його неправомірність. Відтак невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. При цьому допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.
Також суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, суд зазначає, що рішення не містять належної оцінки наданим поясненням та документам позивача (які подані разом із повідомленнями про надання пояснень щодо ПН реєстрацію якої зупинено) та підстав, мотивів їх не урахування або недостатності для становлення факту настання першої події (постачання послуг), який в силу приписів ПК України супроводжується складанням та реєстрацією податкової накладної.
Крім того, суд зазначає, що оцінка реальності здійснення господарських операцій між господарюючими суб`єктами не є предметом судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних відповідно до виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством.
Вказане питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог ПК України.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 420/3835/20 та від 06.02.2024 по справі № 320/13271/20.
Суд зауважує, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення, визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних. Під час реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми критеріями шляхом дослідження документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної саме у податкових накладних. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі №816/2183/18, від 18.02.2020 у справі №360/1776/19, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.
Таким чином, за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішень комісії ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2025 №13506585/30616293, 13506586/30616293 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №13 від 05.09.2025 та №20 від 12.09.2025 датою їх подання на реєстрацію то таку також належить задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.
У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.
Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України і нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної або визначення в судовому рішенні конкретної дати, яку слід вважати датою реєстрації або скасування реєстрації податкової накладної. Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію спірної податкової накладної датами їх подання на реєстрацію (як вказує позивач у змісті позову), судом не встановлено.
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність спірного рішення про відмову у реєстрації ПН, то з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, похідну позовну вимогу про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №13 від 05.09.2025 та №20 від 12.09.2025 датою їх подання на реєстрацію також належить задовольнити.
Висновки за результатами розгляду справи
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачі не довели правомірності оскаржуваних рішень, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.
Судові витрати
Згідно з частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.
Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5 324,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.02.2026 № 1093.
У зв`язку із тим, що цей позов задоволено повністю, суд стягує порівну з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн за рахунок їх бюджетних асигнувань.
Також представником позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
При вирішенні питання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частинами сьомою, дев`ятою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.2021, від 08.02.2022 у справах №640/3098/20 та №160/6762/21, від 18.08.2022 у справі №540/2307/21.
Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2022 у справі №520/6658/21).
Судом встановлено, що 26.01.2026 між позивачем (далі – клієнт) та адвокатським об`єднанням "Казачук та партнери" (далі - адвокатське об`єднання) було укладено договір №26/01/2026 про надання професійної (правничої) допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (опрацювання первинних документів, підготування та надіслання заяв, звернень, запитів тощо до всіх без виключення органів/підприємств/організацій України; підготування та надіслання (у разі виникнення необхідності) до суду позовних заяв, заяв тощо, пов`язаних з врегулюванням спору; представництво інтересів у всіх без виключення підприємствах, установах, організаціях, правоохоронних органах, у судах) (пункт 1.1 договору). За надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі та в строк, який зазначається в додатковій угоді до цього договору (пункт 3.1 договору) 
Додатковою угодою №2 від 26.01.2026 до цього договору визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокатського об`єднання за надання професійної (правничої) допомоги стосовно представництва інтересів Клієнта у суді першої інстанції у справі за позовом клієнта до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України: про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2025 №13506585/30616293 та №13506586/30616293 про відмову у реєстрації податкових накладних № 13 від 05.09.2025 та № 20 від 12.09.2025.
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представник позивача надала акт приймання-передачі наданих послуг від 25.02.2026, яким передбачено, що загальний розмір вартості послуги зі складання та подання до суду позовної заяви склав 10000,00 грн.
При вирішенні питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, суд виходить із того, що ця справа належить до справ незначної складності та її розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Зважаючи на складність справи (є справою незначної складності та її розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін), значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання кожної із послуг та численної судової практики Верховного Суду (є сталою у такій категорії справ) суд, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, дійшов висновку про те, що на користь позивача необхідно стягнути 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві та ДПС України по 2000,00 грн з кожного відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваллон" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2025 №13506585/30616293 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 05.09.2025.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ "Аваллон" №13 від 05.09.2025, датою її подання на реєстрацію.
Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2025 №13506586/30616293 про відмову у реєстрації податкової накладної №20 від 12.09.2025.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ "Аваллон" №20 від 12.09.2025, датою її подання на реєстрацію.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваллон" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні, 40 копійок) та на професійну правничу допомогу на суму 2000,00 грн (дві тисячі гривень, 00 копійок).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваллон" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні, 40 копійок) та на професійну правничу допомогу на суму 2000,00 грн (дві тисячі гривень, 00 копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 17 липня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваллон" (місцезнаходження: вул. Подільська, 40А, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46008 код ЄДРПОУ: 30616293); 
відповідачі:
- Державна податкова служба України (місцезнаходження: Львівська площа 8, місто Київ, 04053 код ЄДРПОУ 43005393); 
- Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вулиця Шолуденка, 33/19, місто Київ, 04116 код ЄДРПОУ 44116011).

Головуючий суддя Юзьків М.І.