РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року	селище Петрове  	Справа № 941/1956/25	
 		Провадження № 2/941/332/26	

Петрівський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді - Колесник С. І.
при секретарі - Проценко К.В.
з участю: представника позивача - ОСОБА_1 
відповідача - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 20 грудня 2021 року між позивачкою ОСОБА_3  та відповідачкою ОСОБА_2  було укладено договір позики, згідно якого остання взяла у позивачки в борг 6000 доларів США, без сплати відсотків, та зобов`язалася повернути вказану суму боргу до 30.12.2022 року, про що надала власноручно написану розписку. Однак свого зобов`язання відповідачка належним чином не дотрималась, кошти, які були позичен,і не повернула до обумовленої дати, на неодноразові вимоги позивачки про повернення боргу не відреагувала.  На день звернення до суду 29.12.2025 року офіційний курс долара США встановлений НБУ становить 42,0637 грн. за один долар США, таким чином сума боргу з урахуванням офіційного курсу НБУ дорівнює: 42,0637 *6000= 252382,20 грн. Також у зв`язку з відмовою відповідачки в односторонному порядку від виконання умов укладеного договору позики та прострочення виконання зобов`язання за ним, позивачка вважає, що станом на 29.12.2025 року з відповідачки ОСОБА_4 має бути стягнуто відповідно до ст. 625 ЦК України 3 % річних від простроченої суми в розмірі 539,50 доларів США, що становить у національній валюті України 22693,37 грн. 
Таким чином загальна сума боргу відповідачки складає 275075,57 грн, а тому представник позивачки просить суд стягнути з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 борг за договором позики від 20 грудня 2021  рокув розмірі 275075,57 грн., а також понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн, та судового збору у сумі 2751,00 грн.
Предстаник позивачки та позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позові.
Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заявлених позовних вимог, оскільки 30.01.2026 колишній чоловік ОСОБА_6 віддав у її присутності ОСОБА_3 суму боргу 6000 доларів США та 440 доларів відсотків.
У цей зже день ОСОБА_6 повернув частково борг по іншій розписці відповідачки, де борг складає 5000 (п`ять) тисяч доларів США , а саме, 1000 ( 1тисячу) та 440 (чотириста сорок) доларів США, а також сплатив борг їх невістки ОСОБА_7 в сумі 3000 9 три)доларів США. Коли відповідач попросила ОСОБА_3 повернути їй розписки, остання сказала, що не буде повертатися у квартиру , бо поспішає, а віддасть розписки на наступний раз, чого не відбулося до цього часу. 
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, дослідивши документи справи, дійшов наступних висновків. 
В судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2021 року між позивачкою ОСОБА_3  та відповідачкою ОСОБА_2  було укладено договір позики, згідно якого остання взяла у позивачки в борг 6000 (шість тисяч) доларів США, без сплати відсотків, та зобов`язалася повернути вказану суму боргу до 30.12.2022 року, що підтверджується оригіналом боргової розписки, яка приєднана до матеріалів справи (а.с.38).
Однак свого зобов`язання відповідач належним чином не дотрималась, та кошти, які були позичені не повернула до обумовленої дати.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Частина 1 ст. 1049 ЦК України визначає, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Судом встановлено, що розписка від 20.12.2021 року містить умову про отримання грошових коштів у борг, дату отримання коштів та зобов`язання їх повернути у визначений в ній строк.
У відповідності до ч. 1-3 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
При цьому суд критично відноситься до показів у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , що 30.01.2026 він в рахунок борг за розпискою колишньої дружини ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_3 6000 (шість тисяч)доларів США та 440 (чотириста сорок) доларів відсотків.
У цей зже день ОСОБА_6 повернув частково борг по іншій розписці відповідачки, де борг складав 5000 (п`ять тисяч) тисяч доларів США , а саме, 1000 ( 1тисячу) та 440 (чотириста сорок) доларів США, а також сплатив борг їх невістки ОСОБА_7 в сумі 3000 (три тисячі) доларів США. Коли відповідач попросила ОСОБА_3 повернути їй розписки, остання сказала, що не буде повертатися у квартиру, бо поспішає, а віддасть розписки на наступний раз.
Однак станом на дату розгляду справи оригінал розписки від 20.12.2021 року наданий суду та знаходиться в матеріалах даної цивільної справи, що за правилами ст. 545 ЦК України свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення суми боргу.  Отже, зазначена розписка є належним доказом, що підтверджують боргове зобов`язання, а правовідносини, які виникли між сторонами, є правовідносинами, що виникли з договору позики.
З матеріалів справи вбачається, що остаточний строк повернення позики згідно розписки від 20.12.2021 року визначений до 30.12.2022 року.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Після закінчення строку повернення суми боргу, тобто до 30.12.2022 року, відповідач борг не повернув, чим порушив умови договору позики від 20.12.2021 року.
На день звернення до суду, а саме, 29.12.2025 року, офіційний курс долара США встановлений НБУ становить 42,0637 грн. за один долар США, таким чином сума боргу з урахуванням офіційного курсу НБУ дорівнює: 42,0637 *6000= 252382,20 грн. 
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми за основним боргом є обґрунтованими, та сума боргу за договором позики від 20.12.2021 року в розмірі 252382,20 гривень, яка розрахована позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо вимоги позивача ОСОБА_3 про стягнення з відповідачки 3% річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України суд зазначає наступне.
Так, ч. 2 ст. 625 ЦПК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (Розділ доповнено пунктом 18 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року на території України уведено воєнний стан, який останній раз продовжений Указом Президента України від 27.04.2026 № 342/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідачки не підлягають стягненню 3% річних в сумі 539,50 доларів США, що становить у національній валюті України 22693,37 грн., тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача;у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов ОСОБА_3 задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2523 грн. 82 коп., виходячи з розрахунку: 252382 грн. 20 коп. (розмір задоволених позовних вимог) х 2751 грн. 00 коп. (сума сплаченого судового збору) / 275075 грн. 57 коп. (розмір заявлених позовних вимог).
Оригінал боргової розписки залишити в матеріалах справи.
Вказані правовідносини регулюються ст.ст.11,207,525,526,530, 610,612,626,638,1046,1047,1049 ЦК України. 
Керуючись ст.ст. 141,263,264,265,268 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованність за договором позики від 20.12.2021 року в розмірі 252382 гривень (двісті п`ятдесят дві тисячі триста вісімдесят дві) гривні 20 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму понесених судових витрат, а саме, 2523 (дві тисячі п`ятсот двадцять три) гривень 82 копійок сплаченого судового збору та 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення складено 17 липня 2026 року.

Суддя Петрівського районного суду
Кіровоградської області С. І. Колесник