Справа № 129/1968/26 
Провадження № 2/135/689/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
07.09.2026     Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
 
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.10.2019 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №2718323, згідно з умовами якого відповідач отримав 14000 грн. 
05.03.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №48-МЛ від 05.03.2020, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2718323 від 13.10.2019, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». 
ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41 199,75 грн, з яких: 14 000 грн – заборгованість за сумою кредиту; 19 023,75 грн – заборгованість за відсотками; 1 176 грн – заборгованість по комісії за видачу кредиту; 7 000 грн – заборгованість по штрафах/пені.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором №2718323 в розмірі 41 199,75 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача та стягнути судові витрати.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направляло позичальнику письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості від 01.04.2026. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У поданому до суду клопотанні просили розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явилася. Клопотання про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направила. Відзиву на позов до суду не подала. 
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 13.10.2019 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №2718323, за умовами якого Товариство надає позичальнику ОСОБА_1 кредит на суму 14 000 грн, строком на 30 днів, із стандартною процентною ставкою – 1,50%, з комісією за надання кредиту - 1176 грн, дата повернення кредиту – 12.11.2019 (п.п.1.2., 1.3, 1.4, 1.5.1., 1.6. Договору). 
Відповідно до п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 1176 грн, яка нараховується за ставкою 8.40 відсотків від суми кредиту одноразово.
Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 4410 грн, які нараховуються за ставкою 1.05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Умовами договору визначено можливість пролонгації строку кредиту.
У Графіку розрахунків за кредитним договором №2718323 від 13.10.2019 визначено дату платежу кредиту, згідно якого позичальник зобов`язаний сплатити місячний платіж на погашення кредиту до 12.11.2019, що складається з погашення суми кредиту в розмірі 14 000 грн, процентів в розмір 4410 та комісії за надання кредиту в розмірі 1176 грн.
Проте, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконала, не сплачувала кошти на погашення тіла кредиту і проценти за користування кредитом згідно кредитного договору.
В зв`язку з цим, станом на 05.03.2020 (дата передачі права вимоги за Договором відступлення прав вимоги №48-МЛ) у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед Товариством за кредитним договором №2718323 від 13.10.2019.
05.03.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №48-МЛ від 05.03.2020, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2718323 від 13.10.2019, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». 
Згідно п.1.2. Договору внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором Фактор заміняє Клієнта у Кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.
Позивач вказує, що набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2718323 в сумі 14 000 грн – заборгованість за сумою кредиту; 19 023,75 грн – заборгованість за відсотками; 1 176 грн – заборгованість за видачу кредиту; 7 000 грн – заборгованість по штрафах/пені.
Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. 
Встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» має право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2718323на підставі укладеного Договору відступлення прав вимоги №48-МЛ від 05.03.2020
Розрахунок заборгованості за кредитним договором №2718323від 13.10.2019 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом лише стосовно заборгованості відповідача за неповерненою сумою кредиту в розмірі 14 000 грн та несплаченою комісією в розмірі 1 176 грн. У той же час, щодо розміру заборгованості відповідача за нарахованими процентами в сумі 19 023,75 грн даний розрахунок не може вважатися належним доказом заборгованості відповідача в такій сумі. 
З кредитного договору №2718323та Додатку №1 до нього вбачається, що сторони погодили строк дії позики у 30 днів та нарахування процентів на залишок суми кредиту до 12.11.2019. 
Тобто, проценти на залишок суми кредиту позивачем мали нараховуватися протягом 30 днів, починаючи з 13.10.2019 і до 12.11.2019. 
Відповідно до п.2.3.1. Договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку кредитування/повернення кредиту на таких самих умовах на певну кількість днів доступну у пропозиції відповідно до розділу 6 Правил. Можливі строки продовження та ставки комісії за продовження кредиту: 3 дні – 4.00%, 7 днів – 7.00%, 15 днів – 13.00%.
Тобто, положеннями кредитного договору передбачена пролонгація строку кредитування лише за умови внесення позичальником плати за комісію у вищезазначених розмірах і в строки.
Як вбачається з розрахунку заборгованості позивачем було пролонговано строк кредитування спершу на 15 днів, вдруге на 15 днів, втретє на 7 днів, вчетверте на 7 днів та вп`яте знову на 7 днів, оскільки відповідач вніс відповідні суми комісії за управління та обслуговування для такої пролонгації. Загалом строк кредитування було пролонговано на 51 день по 02.01.2020.
Після 02.01.2020 відповідач комісію за управління та обслуговування кредиту більше не вносив, а тому не ініціював продовження строку кредитування.
Незважаючи на відсутність підстав для пролонгації строку кредитування, позивачем згідно розрахунку заборгованості проценти були нараховані до 02.03.2020.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18).
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі. Відтак, після закінчення строку кредитування та пролонгації кредитування, нарахування процентів припиняється
Тому суд вважає за необхідне здійснити перерахунок процентів до 02.01.2020, оскільки саме по цю дату строк кредитування закінчився та не був пролонгований згідно з умовами кредитного договору.
За підрахунками суду розмір процентів, які нараховано до стягнення з відповідача становить 11 907 грн (14 000 х 1,05% х 81 день).
При цьому суд враховує, що згідно розрахунку заборгованості відповідач частково сплатив проценти на загальну суму 4 643,25 грн.
А тому сума процентів, яка залишається до стягнення з відповідача повинна складати 7 263,75 грн (11 907 – 4 643,25).
Крім того, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 7 000 грн не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає чинному законодавству. 
Відповідно до п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Оскільки штраф за кредитним договором нарахований в період дії воєнного стану, то ОСОБА_1 звільняється від обов`язку його сплати на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2718323 в розмірі 22 439,75 грн, що складається з 14000 грн - заборгованості за наданою сумою кредиту, 7263,75 грн - заборгованості за відсотками, 1176 грн - заборгованості по комісії за видачу кредиту.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. 
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2718323 підлягають частковому задоволенню в розмірі 22 439,75 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір 2662,40 грн та вказано, що понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн, що підтверджується Договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, Актом наданих послуг №Д/22675 від 14.04.2026, Детальним описом наданих послуг до Акту №Д/22675.
Разом з тим, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним із складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів, позовна заява є типовою з іншими справами позивача), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та часу необхідного для виконання робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 6 000 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу мають бути присуджені позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач пред`явив позов на загальну суму 41 199,75 грн. Позов задоволено на суму 22 439,75 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме – 4 718,04 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236, IBAN № НОМЕР_2 в АТ «Креді Агріколь Банк») заборгованість за кредитним договором №2718323 від 13.10.2019 у розмірі 22 439 (двадцять дві тисячі чотириста тридцять дев`ять) грн 75 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 4 718,04 грн судових витрат. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його повного складення до Вінницького апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 10.09.2026.
Суддя