ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №332/4334/25 Головуючий в 1 інст. Погрібна О.М.
Провадження №33/807/711/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Корсіка Я.І., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Корсіка Я.І. на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, командира екіпажу безпілотних літальних комплексів - командира відділення військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 1 серпня 2025 року о 22:05 годин в м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МERCEDES-BENZ VITO 112 CDI державний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога відмовився, що зафіксовано на БК 471550. Від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Адвокат Корсік Я.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ОСОБА_1 не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає, що під час її винесення суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проігнорувавши доводи сторони захисту про грубе порушення працівниками поліції вимог чинного законодавства, їх необ`єктивність та особисту зацікавленість з огляду на наступне.
Так, згідно оскаржуваної постанови у ОСОБА_1 виявлено ознаки: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. При цьому в матеріалах справи наявний відеозапис, з якого не вбачається наявність явних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Його поведінка та мова є адекватними та не надавали будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність ознак наркотичного сп`яніння.
Наголошує, що з відеозапису вбачається як співробітники поліції вирішили запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не у зв`язку із виявленими ознаками, а на підставі отриманої інформації про складання раніше відносно Голубовича адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже вважає, що наведені обставини свідчать про недотримання процедури огляду на стан сп`яніння відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, що є підставою для визнання факту відмови ОСОБА_1 недійсним.
Стверджує, що відеозапис події, якій міститься в матеріалах справи, не є належним та допустимим доказом, оскільки ні в оскаржуваній постанові, ні в протоколі не зазначена інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що прямо передбачено вимогами ст. 283 КУпАП. 
Таким чином, на думку сторони захисту, матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, просить скасувати постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2026 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника - адвоката Корсіка Я.І., який зазначив про можливість розгляду справи без участі  ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Корсік Я.І. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Наголосив, що поліцейські не встановлювали у  ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а підставою для пропозиції йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння слугувало попереднє складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ст. 130 КУпАП. Однак, за попереднім протоколом провадження в справі закрито.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Корсіка Я.І., перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 409533 від 1 серпня 2025 року підтверджується: 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 1 серпня 2025 року, з якого вбачається, що в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції у  ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів ( а.с. 4); 
- відеозаписом події (а.с. 8).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.
Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані. 
Так, відеозаписом події, який додано до протоколу, зафіксовано зупинку транспортного засобу МERCEDES-BENZ VITO 112 CDI державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1  на блокпосту. Під час перевірки документів водія та поверхневого огляду його транспортного засобу у поліцейського виникли підстави вважати, що  ОСОБА_1  перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Зафіксовано пропозицію водію пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Відмова  ОСОБА_1  від проходження запропонованого огляду. На заперечення водія щодо наявності у нього ознак сп`яніння, поліцейський здійснює візуальний огляд його очей та наголошує, що зіниці очей ОСОБА_1 не реагують на світло. Роз`яснення водію про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Слідує повторна пропозиція  ОСОБА_1  пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Проте  ОСОБА_1  знов відмовляється від проходження запропонованого огляду. Оголошення водію його процесуальних прав. Складання та підписання протоколу.
Отже, на переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про Національну поліцію».
ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суддя апеляційного суду не вбачає.
На доводи апеляційної скарги, що відеозаписом події не підтверджується наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння слід зазначити, що підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція).
За змістом наведених нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 Розділу І вищезазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.
Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Наявність у водія хоча б однієї з вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного сп`яніння є його повноваженнями, що знайшло своє відображення в процесуальному закріпленні працівником поліції своїх висновків щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 409533 та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 1 серпня 2025 року.
Твердження апелянта про недопустимість та неналежність наявного в справі відеозапису, оскільки в порушення вимог ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові та протоколі не зазначена інформація про технічний засіб до уваги суддею апеляційного суду не приймаються, оскільки не зазначення в постанові суду відомостей про вищевказаний технічний пристрій не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та не впливає на кваліфікацію його дій. Разом із цим, у п. 10 протоколу серії ЕПР1 № 409533 від 1 серпня 2025 року зазначено, що подію за участю ОСОБА_1 зафіксовано, на боді камеру 471550, що узгоджується з наявними в справі відеоматеріалами.
Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Корсіка Ярослава Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2026 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 332/4334/25