Справа № 451/773/26
Провадження № 1-кп/451/120/26 

ВИРОК
іменем України
14 липня 2026 року місто Радехів
Радехівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ; 
секретар судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі дистанційного судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №42026142410000114 від 02.04.2026, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженьць та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, стрілець 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», розлучений, депутатом, нотаріусом та адвокатом не являється, раніше не судимий,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, –
за участю:
прокурора        ОСОБА_4 ; 
обвинуваченого       ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 достовірно знаючи, що згідно ухвали Радехівського районного суду Львівської області (справа № 451/1921/25, провадження 1 -кп/451/177/25) від 11.12.2025, яка набрала законної сили 19.12.2025 його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження № 62025170040002870 від 19.02.2025 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, і тією ж ухвалою суду ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 288 КПК України, зобов`язано не пізніше 72 годин після набрання ухвалою суду законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби, будучи ознайомлений з вказаною ухвалою, з метою невиконання ухвали суду щодо проходження військової служби, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, у встановлений судом строк до військової частини НОМЕР_2 не прибув, до виконання ухвали суду не приступив, про поважні причини неприбуття не повідомив, чим умисно не виконав ухвалу суду, що набрала законної сили.
Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у умисному невиконанні ухвали суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
З огляду на позицію сторін, відповідно до якої вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд постановив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками судового провадження не оспорюються та вважає за необхідне, зважаючи на вимоги частини 4 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити його характеризуючі дані. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю. Щиро кається у вчиненому, розуміє, що вчинив протиправні дії. Продовжує нести службу у лавах ЗСУ.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт умисного невиконання ОСОБА_7 ухвали суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином. 
Обвинувачений ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, а також зваживши на приписи статті 52 КК України суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 382 КК України у виді штрафу.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст. 50 КК України, мети покарання. 
Про необхідність призначення саме такого покарання, на переконання суду, також свідчать ті обставини, що ОСОБА_6 , вчинивши кримінальне правопорушення, своєю поведінкою (повне, беззаперечне визнання вини, щире каяття) продемонстрував усвідомлення протиправності вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні.
Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.
Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області, – ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. 

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя	ОСОБА_9