ЄУ №712/4011/26
Провадження №2/712/3045/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 липня 2026 року    Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді    Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої Е.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №21796228 від 13.11.2021 у сумі 11 182,50 грн., стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 2 662,40 грн. та на професійну правничу допомогу у сумі 5 500,00 грн.
У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 13.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №21796228, за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 4 200,00 грн.
01 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено Договір факторингу №01092025/1.
Згідно Договору факторингу №01092025/1 від 01 вересня 2025 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №21796228 від 13.11.2021 на суму боргу 11 182,50 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 4 200,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 6 982,50 грн.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 20 липня 2026 року.
Представник позивача до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення на зареєстроване місце проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 13.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №21796228, відповідно до якого Товариство надає Кредит Клієнту у розмірі 4 200,00 грн., з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному графіку згідно п. 3.2. цього Договору, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит та сплатити передбачені цим Договором проценти у строки та на умовах даного Договору (пункт 3.1. Договору).
З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 24.10.2025 Вих. №3152_251024113322 вбачається, що 13.11.2021 о 20:13:13 на картку № НОМЕР_1 було здійснено переказ коштів у сумі 4 200,00 грн.
З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс», вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №21796228 від 13.11.2021 становить 11 182,50 грн., з яких 4 200,00 грн. – залишок основного боргу, 6 982,50 грн. – залишок процентів за користування кредитом.
Відповідно до договору факторингу №01092025/01 від 01 вересня 2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» (далі – Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (далі – Фактор), Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору факторингу).
Згідно п. 4.1. Договору факторингу право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку №1 до цього Договору.
Як вбачається із акту прийому-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу №01092025/01 від 01 вересня 2025 року Кредитор передав, а Фактор прийняв Реєстр прав вимог за Договором кількістю боржників 25419 на загальну суму заборгованості 213 674 446,94 грн.
Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №01092025/1 від 01 вересня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Позика» набуло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №21796228 від 13.11.2021, загальна сума заборгованості – 11 182,50 грн., з яких 4 200,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 6 982,50 грн. – заборгованість за відсотками. 
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №21796228, суд зазначає наступне.
Як вбачається з позовної заяви, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором пред`явлено до  ОСОБА_1 .
Водночас до позовної заяви додано Договір про надання фінансового кредиту №21796228 від 13.11.2021, укладений з  ОСОБА_2 .
Крім того, позивачу від ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» передані права вимоги за Договором про надання фінансового кредиту №21796228 від 13.11.2021 до боржника  ОСОБА_2 .
Отже, належним відповідачем у справі є ОСОБА_2 .
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі №552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі №757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі №520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі №520/13067/17 (пункт 71)).
Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі №711/3591/21).
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Позов пред`явлено до ОСОБА_1 , позивач просить стягнути заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №21796228 від 13.11.2021 з ОСОБА_1 , однак з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір, за яким виникла заборгованість, укладений з ОСОБА_2 , отже позов подано до неналежного відповідача.
Позивач не довів, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 одна та сама особа.
Ураховуючи, що позивачем не подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, суд за власної ініціативи, враховуючи імперативні приписи ст. 51 ЦПК України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача.
За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки він пред`явлений до неналежного відповідача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», код ЄДРПОУ 39493634, адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари, Київська обл.

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Черкаському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:         О.С. Стеценко