Справа 350/1425/26
Номер провадження 3/350/260/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року       селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., з участю секретаря судового засідання Видойник І.П., прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Негрича Н.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , який до 12 грудня 2025 року проходив військову службу на посаді головного сержанта - командира відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
установив:
ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог частини другої статті 45 цього Закону несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Граничним строком її подання було 12 січня 2026 року, однак фактично декларацію подано 09 лютого 2026 року, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнав повністю, обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не заперечував. Просив суворо його не карати.
У судовому засіданні прокурор обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав, зазначив про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просив притягнути його до адміністративної відповідальності. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, а в його діях наявний склад зазначеного адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, підтверджується дослідженими судом матеріалами справи, зокрема протоколом №399 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 26 серпня 2026 року, відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №170 від 07 червня 2024 року, витягом з наказу №466 від 12 грудня 2025 року, а також іншими матеріалами справи. 
За таких обставин ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, а тому на нього покладався обов`язок подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у порядку та строки, визначені законом.
Відповідно до вимог статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушенням, пов`язаним з корупцією, є діяння, яке не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони чи обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, військові посадові особи Збройних Сил України.
Як установлено з матеріалів справи, згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №170 від 07 червня 2024 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом від 06 червня 2024 року №41-РС на посаду командира відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 07 червня 2024 року визнано таким, що прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків. Отже, ОСОБА_1 був військовою посадовою особою Збройних Сил України та належав до суб`єктів, на яких поширюються встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги фінансового контролю. 
Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №466 від 12 грудня 2025 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта - командира відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано таким, що справи та посаду здав і направляється для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. 
Таким чином, у зв`язку з припиненням ОСОБА_1 12 грудня 2025 року діяльності, яка зумовлювала його статус суб`єкта декларування, у нього виник обов`язок у встановлений законом строк подати декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Граничним строком подання ОСОБА_1 такої декларації було 12 січня 2026 року. Водночас відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, підтверджується, що декларацію при звільненні ОСОБА_1 фактично подав лише 09 лютого 2026 року, тобто після закінчення встановленого законом строку. 
Матеріалами справи не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 поважних причин, що об`єктивно перешкоджали своєчасному виконанню ним встановленого законом обов`язку щодо подання декларації при звільненні.
Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме замість граничного строку 12 січня 2026 року подав її 09 лютого 2026 року.
Таким чином, досліджені судом докази у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасного без поважних причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При накладенні адміністративного стягнення суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З урахуванням наведеного, а також мети адміністративного стягнення, визначеної статтею 23 КУпАП, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень буде адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини першої статті 172-6 КУпАП.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір у встановленому законом розмірі.
Керуючись ст.ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд -
постановив:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Штраф сплатити на рахунок UA258999980314050542000009588, отримувач коштів: ГУК в Ів.-Фр.об./Бр.-Осада/21081100, код отримувача: ЄДРПОУ 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Судовий збір сплатити на рахунок: UA908999980313111256000026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача: ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Роз`яснити особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно із частиною другою статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя