Номер провадження 3/754/2782/26
Справа №754/14639/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України

03 вересня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва в складі
судді Скляренко У.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Гуртової С.В.,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Самборської Ю.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Деснянського районного суду міста Києва справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 731156 від 28.07.2026, 04.06.2026 о 07:27 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у місті Києві, на вулиці Пухівській, 2, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ford», з реєстраційним номером НОМЕР_2 . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Самборська Ю.Л. вину у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення заперечувала,подала клопотання про закриття адміністративного провадження в якому остання зазначала, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.
Заслухавши доводи Самборської Ю.Л. , дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.07.2026 серії ЕПР1 №731156, ОСОБА_1 інкримінують порушення п. 13.1 ПДР України. 
Згідно п. 13.1 ПДР України, Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
При цьому захисником Самборською Ю.Л. подано клопотання про визнання доказу, а саме схеми місця ДТП недопустимими у зв`язку з її невідповідністю вимогам додатку 9 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 3 розділу XII).
Крім того, захисником Самборською Ю.Л. подано клопотання про визнання доказу, а саме рапорту поліції (аркуш справи №6), зазначаючи, що відповідно до вимог Інструкції №1395 рапорт є внутрішньоорганізацінийм документом та має містити дату його складання.
Заслухавши пояснення Самборської Ю.Л. та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, оглянувши схему ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення, дані про пошкодження автомобіля, які були учасниками ДТП 04.06.2026, переглянувши у судовому засіданні відеозапис долучений до протоколу, суд не вбачає, що в даній дорожній обстановці в діях водія  ОСОБА_1 наявне порушення вимог п. 13.1 ПДР України. 
Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.
Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Оглянуті в судовому засіданні протокол та схема місця ДТП, відеозапис події не доводять поза розумним сумнівом вину водія  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до положень ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття провадження.
З урахуванням зазначеного вище, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.
Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
За викладеним, керуючись ст.ст. 247 п.1, 284 КУпАП, суддя, - 
ПОСТАНОВИВ :
Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:        У.В. Скляренко