Справа №639/7469/26
Провадження№1-кп/639/434/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Харкові клопотання заступника начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12013220500000582 від 14.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013220500000582 від 14.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. 
Клопотання мотивоване тим, що 18 вересня 2012 року, на території державної установи «Харківський слідчий ізолятор» (далі – СІЗО, установа), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, адміністрацією вказаної установи на території режимного корпусу № 8 СІЗО був виявлений замаскований хитрим способом вертикальний лаз глибиною 123 см та підземний тунель у горизонтальному положенні довжиною 380 см, шириною 62 см та висотою 65 см., що веде у напрямку до охоронюваної лінії установи.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження проведено слідчі та процесуальні дії, спрямовані на повне і об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення, надання їм належної правової оцінки, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України, не встановлено.
Співробітниками поліції не виявлено беззаперечних прямих доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення конкретною особою та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 393 КК України.
Незважаючи на проведення всього комплексу слідчих дій, направлених на встановлення особи, причетної до скоєння вказаного злочину, необхідного результату досягнуто не було.
Враховуючи, що під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України у кримінальному провадженні №12013220500000582 від 14.02.2013 не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, що є підставою для закриття кримінального провадження згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив закрити провадження у справі.
Суд, вислухавши думку прокурора, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів, 18 вересня 2012 року, на території державної установи «Харківський слідчий ізолятор» (далі – СІЗО, установа), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, адміністрацією вказаної установи на території режимного корпусу № 8 СІЗО був виявлений замаскований хитрим способом вертикальний лаз глибиною 123 см та підземний тунель у горизонтальному положенні довжиною 380 см, шириною 62 см та висотою 65 см., що веде у напрямку до охоронюваної лінії установи.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження проведено слідчі та процесуальні дії, спрямовані на повне і об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення, надання їм належної правової оцінки, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України, не встановлено.
Співробітниками поліції не виявлено беззаперечних прямих доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення конкретною особою та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 393 КК України.
Санкцією ч. 2 ст. 393 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Отже, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, є тяжким злочином.
Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років – у разі вчинення тяжкого злочину.
Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло більше, ніж десять років, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Наведене безумовно свідчить про те, що за вчинення цього злочину особа може бути піддана кримінальному покаранню лише впродовж десяти років з дня його вчинення.
Отже тлумачення змісту статті 49 Кримінального кодексу України свідчить про імперативність цієї норми кримінального закону, що вимагає від суду, у разі встановлення наявність підстав для застосування положень зазначеної норми права, закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, зокрема, й на стадії досудового розслідування.
Враховуючи аналіз зібраних доказів, а також те, що в ході досудового розслідування співробітниками поліції, під час проведення слідчих дій не виявлено беззаперечних прямих доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення конкретною особою та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України, матеріали кримінального провадження підлягають закриттю.
У ході досудового розслідування проведені дії, направлені на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, однак встановити причетну до вчинення вказаного злочину особу не вдалося, повідомлення про підозру не здійснювалося.
Підпунктом 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.
Згідно з абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, в тому числі: п. 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.
Зазначена норма кримінально процесуального законодавства пов`язує можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю двох підстав:
- не встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення;
- закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому суд вправі констатувати факт не встановлення органом досудового розслідування особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, лише після з`ясування питання про виконання органом досудового розслідування усіх необхідних дій для всебічного, повного та об`єктивного розслідування.
У ч. 4 ст. 284 КПК України вказано, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
При цьому, неповнота та неефективність проведення досудового розслідування, не впливає на обов`язок суду закрити кримінальне провадження на підставі положень статті 284 Кримінального процесуального кодексу України за наявності передбачених для цього законом підстав, що узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (судові рішення суду касаційної інстанції від 13 червня 2022 року у справі № 641/7/21, від 25 січня 2021 року у справі № 397/282/20, від 22 березня 2021 року у справі № 326/1101/20, від 16 серпня 2021 року у справі № 941/996/20, від 28 грудня 2020 року у справі № 285/664/20, від 22 листопада 2021 року у справі № 310/3335/21, від 09 серпня 2021 року у справі № 682/915/21, від 01 грудня 2020 року у справі № 264/4166/20, від 12 березня 2021 року у справі № 379/1594/19 тощо).
Також, враховуючи правозастосовну практику, викладену Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України, який, з огляду на імперативну норму пункту 6 частини 2 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій (тобто сталість та єдність судової практики) у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а саме: ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, прийняту 01.12.2020 року в межах справи з єдиним унікальним № 264/4166/20 (провадження № 51-5722ск20), та ухвалу від 22.03.2021 (справа № 326/1101/20), - де суд зазначив, що за змістом статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, умовами для закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.
З огляду на викладене, станом на день звернення до суду із відповідним клопотанням строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, розслідуваного в рамках кримінального провадження №12013220500000582 від 14.02.2013, закінчились. Особу, що його вчинила, органом досудового розслідування не встановлено, отже, наявні підстави для закриття даного провадження на підставі пункту 3-1 ч. 1 статті 284 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 314, 369, 372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12013220500000582 від 14.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за№12013220500000582 від 14.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393 КК України закрити на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1