Справа № 740/3120/26 
Провадження № 3/740/634/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року      місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Роздайбіди О.В., при секретарі Дьоміній Н.А., 
розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, 
за ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №11.06.2026 03 год 07 хв с. Данина, вул. Травнева, 26, 11.06.2026 о 11 год 00 хв в с. Данина по вул. Шевченка, буд. 4, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував автомобілем AUDI 80, н.з. НОМЕР_1 , та після скоєного ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкоголь, що підтверджує тест номер 890, результат 1,65 проміле, чим порушив п.2.10. є ПДР – Вживання водієм ТЗ після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 11.06.2026 01:00 с. Данина, вул. Шевченка, 4А, що 11.06.2026 року о 01 год 00 хв за адресою с. Данина по вул. Шевченка, буд. 4А, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем AUDI 80, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, що б мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та перед початком руху не забезпечив технічно- справний стан автомобіля, внаслідок чого під час руху ТЗ у автомобіля вистрілило праве переднє колесо, у результаті чого здійснив наїзд на металевий паркан. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Своїми діями порушив п. 12.1 ПДР – Водій ТЗ не врахув. безпеч. швид. руху, особл. вантажу, стан ТЗ; п. 2.3а ПДР – Поруш. забезпечення техн. справності, стану і комплектності ТЗ та вантажу. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
Крім того, 11.06.2026 01:00 с. Данина, вул. Шевченка, 4А, що 11.06.2026 року о 01 год 00 хв за адресою с. Данина по вул. Шевченка, буд. 4А, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував ТЗ AUDI 80, н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на металевий паркан, після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 а ПДР України, чим порушив п.2.10 а – Залишення водіями ТЗ, ін. учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.
До протоколів серії ЕПР1 № 689761, ЕПР1 №689755, ЕПР1 №689752 додано: направлення на медичний огляд водія на стан сп`яніння, чек приладу драгер з результатом 1,65 проміле, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , схему місця ДТП, сд-диск з відеозаписом.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Вказані адміністративні матеріали оформлені у відношенні однієї особи – ОСОБА_1 та знаходяться одночасно у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження. Об`єднаній справі необхідно присвоїти номер № 740/3120/26, провадження № 3/740/634/26.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі. Пояснив, під час ДТП вдарився головою, був у шоковому стані, перебував у стані сп`яніння до вчинення ДТП і не в повній мірі розумів значення своїх дій та надав поліцейському пояснення, що не відповідають дійсності щодо вживання алкоголю після ДТП, вважаючи що за вживання алкоголю після ДТП немає відповідальності, а поліцейські в свою чергу не роз`яснили наслідки таких його пояснень. Зазначив, що вживав алкоголь до ДТП, у зв`язку з чим прийняв рішення вночі їхати до с. Данина, щоб продовжити відпочинок. Зауважив, що відеозапис починається з того моменту, як він перебуває у салоні свого автомобіля, а працівники поліції підходять до автомобіля та будять його. Після ДТП весь час перебував у салоні свого автомобіля та не залишав його. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його за ч. 4 ст. 130 КУпАП та визнати винним за ст. 124, 122-4 і призначити покарання у виді штрафу без позбавлення права керування.
Дослідивши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол та додані до нього матеріали, оглянувши відео, суд дійшов наступних висновків. 
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.
Згідно з пп. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 12.1, 2.10.а, 2.10.є. ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч. 4 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей та документів, а також іншими документами.
Слід зауважити, що суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі, при цьому протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, також суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст. 129 Конституції України.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події, складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП в провину ОСОБА_1 ставиться вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю. Однак згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , він вживав алкоголь ще до вчинення ДТП, після якого він весь час перебував в автомобілі. Це твердження ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовується.
Крім того, із відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1  перебуває у салоні свого автомобіля, а працівники поліції підходять до автомобіля та будять його. На відеозаписі не зафіксовано вживання ним алкоголю після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а викладені у протоколі обставини ДТП не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать поясненням, наданим ОСОБА_1 у клопотанні, поданому до суду. Крім того з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 саме для уникнення відповідальності за керування у стані алкогольного сп`янінння погоджується і визнає факт, вживання алкоголю після дтп, так як вважає, що відповідальність за вжиття спиртних напоїв після пригоди відсутня . Дого ж , працівники поліції замість того, щоб роз`яснити , яка відповідальність за вживання спиртних напоїв після дорожньо транспортної пригоди, зазначають, що це «ні нащо не вліяє». 
Суд зауважує, що особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.
Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
В Україні задекларований та діє принцип презумпції невинуватості, а право на захист є одним з фундаментальних гарантій правової держави.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Відповідальність за вчинення правопорушення можлива лише при наявності складу та події правопорушення. При цьому, матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження наявності події правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суд позбавлений можливості змінити кваліфікацію дій водія.
Отже, враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, вважаю, що матеріали справи стосовно ОСОБА_1 не містять в собі достатніх, належних та допустимих доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).
Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Протокол про адміністративне правопорушення за встановлених судом обставин не є визначальним при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 не заперечує вживання спиртного до скоєння ДТП, однак суд позбавлений права перекваліфікації адміністративних правопорушень.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 убачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, залишення водієм транспортного засобу місця ДТП, до якої він причетний.
При накладенні стягнення суд відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, які становлять підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і скоєних в умовах воєнного стану, що є підставою для накладення адміністративного стягнення за ст.124, ст.122-4 КУпАП з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу, що є необхідним для виправлення  ОСОБА_1 та попередження вчинення ним інших правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 40-1, 122-4, 124, ч. 4 ст. 130, 247, 251, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
постановив:
Об`єднати справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП справа № 740/3120/26 (провадження № 3/740/634/26), справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП № 740/3122/26, провадження № 3/740/636/26) та справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП № 740/3121/26, провадження № 3/740/635/26) в одне провадження і присвоїти номер справи – № 740/3120/26, провадження № 3/740/634/26. 
Провадження в адміністративній справі відносно  ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу даних адміністративних правопорушень.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Платіжні реквізити для сплату штрафу: отримувач: ГУК у Черніг.обл/тг м. Ніжин/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN): UA978999980314080542000025707, код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Платіжні реквізити для сплати судового збору: отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
У разі несплати штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для стягнення штрафу у подвійному розмірі.
Оригінал квитанції про сплату штрафу та судового збору необхідно надати до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за адресою: вул. Шевченка, 57-А, м. Ніжин, Чернігівська область.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк звернення постанови до виконання – три місяці з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Роздайбіда