Дата документу 31.08.2026 | Справа № 554/10414/26
| Провадження № 3/554/1185/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«31» серпня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: 
головуючого – судді Сметаніної А.В.,
за участі секретаря – Злобинець Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області ДПП (адреса: 38751, Полтавська область, Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в) у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження – невідоме, громадянина України, місце роботи – невідоме, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,
- за ч.1 ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2026 року о 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Європейська, 12, керував електричним двоколісним ТЗ оснащеним електродвигуном потужністю 0.45 кВт, а саме електросамокатом Segway RООН 1644 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння фіксувалась із застосуванням технічних записів відеозапису БК 472077, відповідно до постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 зі змінами від 20.01.2023, внесеними постановою КМУ №57 та відповідно до ст. 266 КУпАП без залучення свідків.
В судовому засіданні адвокат Гомонюк Р.І. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтримав доводи, викладені в письмовому клопотанні про закриття адміністративного провадження. Зазначив, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував ТЗ, оскільки на відео, долученого до справи, зафіксовано лише рух трьох невідомих осіб, чиї обличчя неможливо ідентифікувати, а в подальшому зафіксовано лише, що ОСОБА_1 не рухається, а перебуває на тротуарі поруч із електросамокатом. Крім того, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 двічі заявив інспектору клопотання про виклик адвоката, тобто про бажання скористатись правничою допомогою, але таке клопотання інспектором було проігноровано. Крім того, відсутні докази відмови від огляду, ОСОБА_1 не зазначав про відмову, а лише повідомив, що чекає приїзду адвоката. Також одразу після складення протоколу ОСОБА_1 самостійно з?явився до медичного закладу, при цьому в той самий заклад, до якого і були видано направлення, та пройшов огляд у лікаря. Відповідно до висновку в нього ознак сп?яніння не виявлено. Вказане свідчить, що у ОСОБА_1 на місці зупинки ознак алкогольного сп?яніння не було. 
Суд, вислухавши доводи адвоката Гомонюка Р.І., дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:
Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, зокрема, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або, які передали керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів чи відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.
Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (Постанова Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14).
Таким чином, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. 
Вказана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20.02.2019.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ країни № 1103 від 17.12.2008.
Згідно п.п.2,6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я). 
Вказані норми мітяться також у відповідному Порядку, затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог Інструкції та Порядку, вважаються недійсними.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; карткою обліку адміністративного правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду відмовився; довідкою УПП в Полтавській області, відповідно до якої, згідно Єдиного державного реєстру, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, диском з відеозаписом події.
Відповідно до відеозапису бодікамери поліцейського на першому відео зафіксовано рух трьох осіб по проїзній частині дороги на електросамокатах, в тому числі і їх проїзд напроти будівлі з вивіскою на червоному фоні «Полтавська нерухомість», а в подальшому їх зупинку на тротуарі напроти будівлі з вивіскою на червоному фоні «Полтавська нерухомість». На другому відео зафіксовано знаходження трьох вказаних осіб на тротуарі біля електросамокатів напроти будівлі з вивіскою на червоному фоні «Полтавська нерухомість». 
Суд не погоджується з доводами захисника щодо неможливості ідентифікації вказаних осіб, в тому числі самого ОСОБА_1 , як особи, яка керувала електричним двоколісним ТЗ оснащеним електродвигуном потужністю 0.45 кВт, а саме електросамокатом Segway RООН 1644.
Як на першому відео, яке фіксує рух трьох осіб на елеткросамокатах, так і на другому відео, яке фіксує перебування вказаних осіб біля електросамокатів, які знаходяться в нерухомому стані, чітко видно у що вдягнені особи. Особа, яка рухалась першою на електросамокаті вдягнена в сірі джинси та світшот темного кольору з довгими рукавами. Особа, яка рухалась другою на електросамокаті вдягнена в темні джинси та спортивну кофту з великим малюнком на спині, а третя особа вдягнена в темні штани та темну футболку. Ці ж самі особи зафіксовані і на другому відео вже на тротуарі біля самокатів. Отже, на обох записах у осіб наявна унікальна прив?язка до речей. Особи на обох відеозаписах мають ідентичні загальні зовнішні ознаки, а саме: стать, приблизний зріст, специфіку статури та зачіски. Жодних відмінностей в анатомічних ознаках осіб між першим та другим відеозаписом не зафіксовано. Події також відбуваються в одному просторово-часовому просторі з мінімальним інтервалом та мають прив?язку до місця руху на електросамокатах та місця зупинки.
Таким чином можна чітко ідентифікувати ОСОБА_1 , як особу, яка у визначений час та у визначеному місці керувала електричним двоколісним ТЗ.
Крім того, під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не заявив, що не керував ТЗ, а навпаки заявив (пряма мова): «Неприємна ситуація вийшла, ми їдемо додому». В ході подальшого спілкування з працівником поліції також зазначав, що їхав на самокаті. 
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд наголошує, що, виходячи з положень законодавства України, працівник патрульної поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення щодо тієї або іншої особи, реалізує дискреційні повноваження, на власний розсуд визначаючи особу, яка на його думку, виходячи з будь-яких фактичних даних, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення. 
В даному випадку з сукупності доказів, зібраних на місці події, інспектор поліції зробив правомірний висновок, що саме ОСОБА_1 06 липня 2026 року о 00 годині 15 хвилин, в м. Полтава по вул. Європейська, 12, керував електричним двоколісним ТЗ оснащеним електродвигуном потужністю 0.45 кВт, а саме електросамокатом Segway RООН 1644.
Такого висновку дійшов і суд під час розгляду справи. 
Згідно зі ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, фактично зміна полягає у тому, що електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.
Електросамокат, у розумінні Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» є електричним двоколісним транспортним засобом, оснащеним виключно електричними тяговими двигунами, а відтак відповідає ознакам механічного транспортного засобу незалежно від показника потужності двигуна, тому за керування ним, із порушенням правил ПДР настає відповідальність
Водночас, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов?язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Також з дослідженого відеозапису вбачається, що в ході спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції повідомлено про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або закладі охорони здоров?я. ОСОБА_1 телефонує матері, повідомляє про виниклу ситуацію і чекає поки мати передзвонить йому. Працівник поліції неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Також роз?яснює, що у разі не надання відповіді, така поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду, що є наслідком складення протоколу за ст. 130 КУпАП. Працівник поліції дає ОСОБА_1 достатній час прийняти рішення та повідомити про це. Разом з тим, ОСОБА_1 повідомляє, що відповіді надавати не буде, а буде чекати адвоката. Працівник поліції питає в ОСОБА_1 скільки часу чекати адвоката, на що ОСОБА_1 відповіді не надає. 
Отже, працівником поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або закладі охорони здоров?я, надано достатньо часу все обдумати та прийняти рішення. Також роз?яснено, що у разі не надання відповіді, така поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду, що є наслідком складення протоколу за ст. 130 КУпАП. 
З аналізу відеозапису вбачається, що така поведінка водія правомірно розцінена працівником поліції, як відмова від проходження огляду на стан сп?яніння, що і було зафіксовано в направленні на огляд водія та в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Отже, в поведінці водія ОСОБА_1 відобразилася об?єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – відмова від проходження огляду на стан сп?яніння.
Дані відеозапису, наданого працівниками поліції, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписі, наданого працівниками поліції.
Доводи адвоката щодо позбавлення ОСОБА_1 можливості отримати на місці зупинки правничу допомоги є безпідставними. 
Так, відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Таким чином, процедура виявлення стану сп?яніння є невідкладною дією, обмеженою жорсткими часовими рамками. 
При цьому, Закон не передбачає обов?язку поліцейського зупиняти процедуру фіксації адміністративного правопорушення на невизначений термін до моменту прибуття захисника.
З відеозапису чітко вбачається, що правопорушнику було неодноразово у голосній, зрозумілій формі запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру або в закладі охорони здоров?я. Особі було надано достатньо часу для прийняття рішення. Крім того, на питання працівника поліції про те, скільки часу чекати адвоката, особа жодної відповіді не надала. Отже, ігнорування законних вимог поліцейського та ненадання жодної чіткої відповіді обґрунтовано та законно розцінено працівником поліції як пасивна відмова від проходження огляду, що повністю відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За практикою Верховного Суду, незабезпечення присутності адвоката безпосередньо під час проведення огляду та складання протоколу за ст. 130 КУпАП не є порушенням права на захист, оскільки водій не обмежений у правовій допомозі під час розгляду справи судом, який і приймає остаточне рішення. 
Суд не приймає до уваги і копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп?яніння від 06.07.2026 року, як одну із підставу для закриття провадження у справі:
Відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до пункт 9 Розділу ІІ Інструкції, метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Пунктом 17 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, а п. 20 Розділу ІІІ встановлює, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках, один з яких видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд.
Пунктом 7 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров?я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 
Таким чином, саме поліцейський повинен забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров?я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, огляд повинен проводитись також в присутності поліцейського, результат медичного огляду особи на стан сп`яніння також повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у відповідному висновку. 
В даному випадку поліцейський не доставляв до закладу охорони здоров?я ОСОБА_1 для огляду і такий огляд останній в присутності поліцейського не проходив, огляд останній пройшов на підставі власної заяви. 
Отже, проходження ОСОБА_1 огляду на підставі особистого звернення свідчить про проходження такого огляду не у відповідності до визначеної в Інструкції процедури та не у відповідність до встановленого Порядку, а отже висновок щодо результатів медичного огляду на стані сп?яніння від 06.07.2026, відповідного до якого у ОСОБА_1 ознак сп?яніння не виявлено, слід визнати недійсним.
Крім того, протокол відносно ОСОБА_1 складено за відмову від проходження огляду на стан сп?яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. 
Таким чином, доводи адвоката не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, спростовуються зібраними по справі доказами та розцінюються судом як версія захисту з метою уникнення притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 
На підставі аналізу відповідних норм чинного законодавства, які регулюють порядок та процедуру проведення медичного огляду водія, встановлено, що огляд ОСОБА_1 відбувся з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, відповідної Інструкції та Порядку.
Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівниками поліції вимог ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції, які регламентують процедуру та порядок проведення медичного огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану сп?яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, такі і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі – Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Також, відповідно до правової позиції ККС ВС, викладеної в постанові по справі №702/301/20 (провадження 51-944 кмо 23), позбавлення права керувати транспортними засобами застосовується незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення діяння отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, а отже неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія не є перешкодою для застосування судом стягнення у виді позбавлення права керування. Позбавлення спеціального права в даному випадку діє як тимчасова абсолютна заборона (обмеження) для особи сідати за кермо будь-яких транспортних засобів у майбутньому, що повністю відповідає меті виховання особи та запобігання новим правопорушенням (ст. 23 КУпАП).
З огляду на характер вчиненого правопорушення та суспільну небезпечність вчиненого, а також той факт, що відмова від проходження огляду на стан сп?яніння є грубим порушенням та має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, інші обставини в справі, а також безальтернативність санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та правові позиції ВС щодо відсутності перешкод для застосування судом стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення діяння отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2026 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3 328 грн.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; код ЄДРПОУ: 37959255; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»; номер рахунок (IBAN): UA048999980313050149000016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік. Стягувач - УПП в Полтавській області ДПП (адреса: 38751, Полтавська область, Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106). Стягувач – ТУ ДСА України в Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, 36030, код ЄДРПОУ - 26304855).

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя Шевченківського районного 
суду міста Полтави: Аліна СМЕТАНІНА