справа № 492/1614/25

ПОСТАНОВА
Іменем України

13 липня 2026 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Череватої В.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонер, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , протягом року не вчиняв однорідного правопорушення,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:
З протоколу про адміністративне правопорушення № 501640 від 02 листопада 2025 року вбачається, що о 22 год. 14 хв. ОСОБА_1 , по вул. Миру у с. Задунаївка Болградського району Одеської області, керував трициклом електроскутером, без державного реєстраційного номеру, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, не стійка хода), від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився з застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Справа про адміністративне правопорушення передана на розгляд судді Череватої В.І. 16 червня 2026 року. 
ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, надав до суду заву про розгляд справи за його відсутності та його захисника. В заяві просив суд справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що він не знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Після того, як працівники поліції його зупинили, спочатку сказали що їм габарити не видно, потім що потрібно паспорти перевірити, а коли не знайшли зо що зачепитись, склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також захисником Бабекно В.В. надано до суду висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у скарзі ОСОБА_1 , на дії інспектора СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Кальчева С.М. та поліцейського СРПП цього ж відділу поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , під час оформлення адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які надійшли з Одеського управління ДВБ Національної поліції України, від 27.03.2026 № 2486-2026 (456732). 
За результатами проведеного службового розслідування, дисциплінарною комісією встановлено, що капітан поліції ОСОБА_3 та старший сержант поліції ОСОБА_2 порушили вимоги пунктів 1, 2, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1.2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 80-VIII, п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, ст. ст. 251, 266, 268 КУпАП, що виразилось в не проведені огляду водія на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі, не ознайомлені з правами особи, яка притягується до адміністртиної відповідальності. 
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а справа на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до частини 1, частини 2 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП полягає, зокрема, у відмові особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вона керує транспортним засобом.
Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.
Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
В свою чергу, відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Положеннями пунктів 2 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.
Як вбачається з відео, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення (відео з реєстратора службового автомобіля працівників поліції та нагрудної камери поліцейського) (компакт диск), на відео зафіксовано як поліцейські зупинили ОСОБА_1 , який рухався в темну пору доби на трициклі без увімкненого світла габаритів. При спілкуванні з ОСОБА_1 в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак категоричної відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не вимовляв. Патрульним поліцейським йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я на, що ОСОБА_1 повідомив, що алкогольні напої не вживав та без будь яких пояснень, зайшов в подвір`я будинку АДРЕСА_1 та не надавав ніяких пояснень, та в подальшому зайшов в будинок. Не догукавшись до ОСОБА_1 співробітники поліції попередили, що адміністративний протокол буде направлено до Арцизького районного суду. 
Таким чином, зазначений відеозапис не містить доказів категоричної відмови ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законом порядку.
Вищевказане свідчить про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння.
Окрім того, до матеріалів адміністративної справи долучено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у скарзі ОСОБА_1 , на дії інспектора СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Кальчева С.М. та поліцейського СРПП цього ж відділу поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , під час оформлення адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які надійшли з Одеського управління ДВБ Національної поліції України, від 27.03.2026 № 2486-2026 (456732). 
За результатами проведеного службового розслідування, дисциплінарною комісією встановлено, що капітан поліції ОСОБА_3 та старший сержант поліції ОСОБА_2 порушили вимоги пунктів 1, 2, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1.2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 80-VIII, п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, ст. ст. 251, 266, 268 КУпАП, що виразилось в не проведені огляду водія на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі, не ознайомлені з правами особи, яка притягується до адміністртиної відповідальності. 
Таким чином судом встановлено, що порушення допущені працівниками поліції призвели до направлення вказаних матеріалів до суду з порушенням та в подальшому до закриття провадження у справі.
Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння.
Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУПАП, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та достатніми доказами.
Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознаки означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і за відсутності інших належних і допустимих доказів не може вважатися беззаперечним доказом вини особи. Оскільки, при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення було допущено порушення вимог статті 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом.
Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених в рамках справи № 216/5226/16-а(2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За змістом статті 252КУпАП та загальних норм Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
В силу положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).
З огляду на передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить досить близький до кримінальних правопорушень характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.
В свою чергу з відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно з частиною 2 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, дійшов висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 1, 2, 7, 9, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 255, 260, 265-1, 266, 278-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, - 

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення № 492/1614/25 відносно  ОСОБА_1  про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Арцизького районного суду
Одеської області        Черевата В.І.