П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/15412/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2026 року у справі №420/15412/25, прийняту в порядку приписів статті 383 КАС України

У С Т А Н О В И В:
04.06.2026 року ОСОБА_1 (далі – заявник) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, у якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність, вчинену суб`єктом владних повноважень – ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме невиконання рішення суду у справі №420/15412/25 щодо зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення даних в ЄДРПВР від 05.05.2025 року.
В обґрунтування поданої заяви вказано про те, що з дня набрання законної сили судового рішення від 11.11.2025 року по справі №420/15412/25, а саме з 10.12.2025 року відповідачем не виконано рішення суду в частині покладеного судом зобов`язання про вчинення певних дій.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Приймаючи означене судове рішення, окружний адміністративний суд виходив із того, що відповідачем – ІНФОРМАЦІЯ_1 виконано рішення суду у справі №420/15412/25. Як вказано судом першої інстанції, на виконання рішення суду відповідачем здійснено розгляд заяви ОСОБА_1 про включення (коригування та/або виправлення) записів до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 05.05.2025 року.
За наслідками такого розгляду, ІНФОРМАЦІЯ_1 надано листи-відповіді від 16.03.2026 року та від 26.05.2026 року з наведенням обґрунтувань щодо відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку.
Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у прийнятті звіту.
Як слідує зі змісту апеляційної скарги, обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник уважає, що розгляд заяви ОСОБА_1 від 05.05.2025 року здійснений відповідачем не у відповідності до вимог Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів №559. 
На переконання скаржника, в силу рішення суду від 11 листопада 2025 року у справі №420/15412/25 відповідач зобов`язаний був внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення позивача з військового обліку.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ІНФОРМАЦІЯ_2 спростовує доводи апеляційної скарги позивача, вказуючи на законність ухваленого рішення суду та просить залишити без змін.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вказує на таке.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі №420/15412/25, зокрема:
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 про включення (коригування та/або виправлення) записів до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 05.05.2025 року.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі №420/15412/25 набрало законної сили – 10.12.2025 року.
Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За змістом частини 4 статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
На підставі частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Як з`ясовано апеляційним судом, дослідивши надані відповідачем докази, суд першої інстанції дійшов висновку про виконання ІНФОРМАЦІЯ_1 судового рішення по справі №420/15412/25. 
Так, суд попередньої інстанції зазначив, що на виконання рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 . Під час розгляду заяви відповідачем проведений аналіз матеріалів військового обліку, поданих документів, результатів проходження військово-лікарської комісії та з урахуванням чинного законодавства України установлено відсутність передбачених законом підстав для виключення ОСОБА_1 з військового обліку та, відповідно, для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо його виключення з військового обліку.
Як стверджував відповідач, відповідно до Тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_1 (Форма №3), виданого у 2013 році, ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби у військовий час, водночас Законом України від 21.03.2024 року № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» скасовано статус «обмежено придатний до військової служби» та змінено порядок визначення ступеня придатності громадян до військової служби, передбачивши необхідність актуалізації військово-облікових даних та визначення актуального ступеня придатності відповідно до чинного законодавства.
За таких обставин, як вказував відповідач, записи військово-облікових документів попередніх зразків не можуть розглядатися як самостійна та безумовна підстава для автоматичного внесення змін до Реєстру без перевірки актуальних даних та встановлення передбачених законом підстав.
До того ж, відповідач зазначив, що 19.07.2025 року ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами якої останній визнаний придатним до військової служби, а отже, актуалізував дані військового обліку. Загалом, під час перевірки відповідачем не установлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для виключення позивача з військового обліку, визначених частиною 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Апеляційний суд звертає увагу, що резолютивна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі №420/15412/25 містить зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо розгляду заяву ОСОБА_1 про включення (коригування та/або виправлення) записів до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 05.05.2025 року.
Наведене, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів свідчить про те, що покладені на відповідача зобов`язання в межах справи №420/15412/25 виконані ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, в підтвердження наведеного відповідачем надано до суду листи-відповіді від 16.03.2026 року та 26.05.2026 року, які містять обґрунтування підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про включення (коригування та/або виправлення) записів до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 05.05.2025 року.
За наслідками встановлення фактичних обставин справи колегією суддів з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вжито конкретних заходів з метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі №420/15412/25.
В свою чергу, доводи заявника ОСОБА_1 базуються на незгоді із результатом розгляду заяви від 05.05.2025 року, що не стосується порядку виконання рішення суду від 11.11.2025 року у справі №420/15412/25.
Так, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем після здійсненого розгляду його заяви від 05.05.2025 року полягають в тому, що відповідачем відмовлено у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, що не досліджувалось під час розгляду даної справи та становлять окремий публічно-правовий спір, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
Таким чином, при постановленні спірної ухвали суд першої інстанції діяв у відповідності до положень статті 383 КАС України.
Отже, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи, а тому немає підстав для її скасування.
У відповідності до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.308, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2026 року у справі №420/15412/25, прийняту в порядку приписів статті 383 КАС України - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Суддя-доповідач | | О.О. Димерлій
Судді | | Н.В. Вербицька   О.І. Шляхтицький