Справа № 718/2108/26
Провадження 2/718/946/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" вересня 2026 р. м.Кіцмань Чернівецька область 
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого - судді Мінів О.І.
секретаря судових засідань Анучкіній О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу №718/2108/26 року за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс», інтереси якого представляє Руденко Костянтин Васильович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини сторін.
Представник ТзОВ « Факторингова компанія «Укрглобал - Фінанс» - Руденко К.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з нього заборгованість за договором №8302718 про надання кредиту від 19.09.2024 року у розмірі 80762,00 грн. та понесені судові витрати.
Позов мотивує тим, що 19.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №8302718 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредиту розмірі 18100,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% від суми кредитуза кожен день користування.
Крім того, 21.09.2024 між відповідачем та первісним кредитором було укладено Додаткова угода до Кредитного договору, згідно якого сума кредиту збільшена до 30 000,00 грн., яка була підписана шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором надісланого на номер відповідача.
16.05.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНАС» укладено Договір факторингу № 16.05/25-Ф, у відповідності до умов якого право вимоги за Договором №8302718 про надання споживчого кредиту від 19.09.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 .. Відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість у сумі 80762,00 грн., з яких 30000,00 грн. заборгованість за кредитом; 35762,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами до Кредитного договору; 15000,00 грн. заборгованість за штрафом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНАС» вказану суму заборгованості за кредитним договором та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2662,40 грн., та на правничу допомогу 10000 грн.
03.08.2026 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Роскрут В.В. скерувала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить позовні вимоги позивача до ОСОБА_1 задовольнити частково. Посилається на те, що на момент укладання кредитного договору 19.09.2024 року та упродовж усього строку кредитування ОСОБА_1 був і є військовослужбовцем , учасником бойових дій.Таким чином, відповідач зберіг до цього часу своє право не сплачувати проценти по кредиту, штрафні санкції, який є предметом цього розгляду, а саме 35762,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами та 15 000,00 грн.- заборгованість за штрафом, з нього не можуть бути стягнуті, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог у цій чстині слід відмовити. Судовий збір просить стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., суд також може стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, пропорційно задоволеним вимогам.
03.08.2026 представник позивача ОСОБА_2 скерував до суду відповідь на відзив, в якому наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовує це тим, що пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не розповсюджується на відповідача, так як ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 за контрактом з 30.11.2017р.. Відтак, денна процентна ставка є незмінногю протягом усього строку кредитного договору. 
07.08.2026 адвокат відповідача Роскрут В.В. надала суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що ОСОБА_1 військовослужбовець, який проходить військову службу в особливий період, з 30.11.2017 і по сьогоднішній день, зазначене підтверджується поданими документами, зокрема військовим квитком, довідкою форми 5, службовим посвідченням, посвідченням учасника бойових дій. В той же час, особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року та триває по теперішній час. А тому на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить службу в особливий період поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач під час особливого періоду не має права нараховувати відсотки, а випадку нарахування – зобов`язані їх списати.
11.08.2026 представник позивача ОСОБА_2 надав суду додаткові пояснення у справі, в яких звертає увагу на те, що відповідачем доказів про проходження ним служби за мобілізацією у запереченях не надано.
Процесуальні дії у справі.
10.07.2026 ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 04.09.2026 року, та з метою встановлення всіх обставин справи, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про належність банківської картки № НОМЕР_1 відповідачу, а також виписку про рух коштів по рахунку.
31.07.2026 року на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані докази.
03.08.2026 року від відповідача через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, з посиланнями на докази. 
03.08.2026.2026 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, за змістом якого останній спростовує доводи відповідача, надані у відзиві, доводить правомірність сум заявлених до стягнення, та просить врахувати під час розгляду справи відповідь на відзив.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Фактичні обставини встановлені судом.
Суд, розглянувши справу, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 19.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 8302718 про надання споживчого кредиту. (електронний додаток). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 18100 грн. (п. 1.3), строк кредиту - 360 днів (п. 1.4), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п. 1.4), кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача НОМЕР_3 (п. 2.1); за невиконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 1629,00 грн. на четвертий день такого невиконання та в розмірі 362,00 грн., починаючи з 5-го дня за кожний день невиконання (п. 6.4.1, п. 6.4.2)
Згідно п. 1.5.1. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.
Відповідно до п. 3.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. договору кредиту, споживач зобов`язався у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.
Вказаний договір ОСОБА_1 було підписано електронним підписом 19.09.2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора C3735 (електронний додаток).
21.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № про надання споживчого кредиту, якою було збільшено розмір кредиту відповідачу на суму 11900,00 грн., та загальний розмір кредиту склав 30000 грн., який підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора C1869 (електроний додаток).
Факт перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 30000,00 грн. 19.09.2024 та 21.09.2024 підтверджується розрахунком заборгованості (електронний додаток).
Крім того, на виконання ухвали АТ «Приват Банк» надав інформацію від 23.07.2026, відповідно до якої кредитна картка № НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 (а. с. 20) та згідно виписки за період з 19.09.2024 по 24.09.2024 по кредитній картці НОМЕР_4 , на вказану картку ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.09.2024 було зараховано загальну суму 30000 гривень (а. с. 22)
До копії договору позивач додав копії паспортів споживчого кредиту, підписаних відповідачем за допомогою електронних підписів, а саме, за допомогою одноразових ідентифікаторів C3735 – 19.09.2024 за договором та C1869 - 23.07.2025 за додатковою угодою (електронний додаток).
Відповідно до детального розрахунку заборгованості за вказаним договором кредиту, здійсненого первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», за період з 19.09.2024 по 21.09.2025 загальна сума заборгованості становить 30000,00 грн., з яких 30000,00 грн. за основною сумою боргу, 35762,00 грн. за відсотками, 15000,00 грн. за штрафом (електронний додаток).
Однак відповідач ОСОБА_1 добровільно такі не виконує.
16.05.2025 між ТОВ «Авентус Україна`та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНАС`укладено договір факторингу № 16.05/25-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна`відступило, а ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНАС» прийняло право грошової вимоги до позичальників (електронний додаток).
Згідно п. 1.1 вказаного договору факторингу перелік позичальників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п. 1.2 зазначеного договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту-прийому передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги.
Згідно з витягом реєстру боржників від 16.05.2025 року до договору факторингу № 16.05/25-Ф від 16.05.2025 (електронний додаток) ОСОБА_1 у вказаному реєстрі зазначений під порядковим номером 1051, як боржник за вищевказаним кредитним договором № 8302718 заборгованість за основною сумою кредиту 30 000,00 грн., заборгованість за відсотками 35762,00 грн., за штрафом 15000,00 грн., а всього 80 762,00 грн.
Разом з тим, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан, який діє і на даний час.
Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Ст. 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, згідно з військовим квитком серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 з 30.11.2017р. прийнятий на військову службу за контрактом відповідно до ст..20 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». (а.с.31) 
Відповідно до довідки форми 5 від 19.01.2026 №107 ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_6 Державної прикордонної служби України по теперішній час.(а.с.32)
Згідно службового посвідчення серії НОМЕР_7 вілд 08.12.2021, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі на посаді штаб-сержанта, яке дійсне до 31.12.2026.(а.с.33) 
Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).
Частиною 1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2ст. 639 ЦК України.)
Абзац 2 ч. 2ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 в справі №732/670/19, від 23.03.2020, в справі № 404/502/18, від 07.10.2020 в справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНАС» заборгованості за кредитним договором № 8302718 від 19.092024 у розмірі 30 000,00 грн., з яких 30000,00 грн. за основною сумою боргу.
За положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір, позивач має право вимагати від позичальниці повернення кредиту та процентів за користування кредитом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України.
Висновки суду.
Судом встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів за його користування та комісії відповідно до умов кредиту, оскільки кредит ним не повернуто, проценти не сплачені.
Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ, згідно з його усталеною практикою, обов`язок суду обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення ЄСПЛ від 9 грудня 2009 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення кредитного договору, передачу грошових коштів відповідачу. При цьому відомостей про те, що кредитний договір визнано судом недійсним, матеріали справи не містять.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Також судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» виконало своєчасно і повністю, надававши відповідачу кредиті кошти.
Із наданої позивачем інформації за укладеним договором вбачається, що відповідач користується кредитними коштами, прострочивши виконання зобов`язання на погашення заборгованості, та на момент подачі позову до суду має заборгованість за кредитним договором.
Як вбачається відповідач не оспорює фактичні обставини справи, а саме те, що він отримав кредит у розмірі 30 000 грн. Водночас заперечує щодо стягнення заборгованості за нарахованими процентами та штрафом.
Так, відповідачем, всупереч вимогам статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, не надано належних та допустимих доказів належного виконання ним умов договору, не надано доказів повернення грошових коштів у розмірі та в строк, визначені договором.
Отже, суд проаналізувавши, встановлені фактичні обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 30 000 грн., що становить тіло кредиту.
Щодо стягнення процентів у розмірі 35 762,00 грн. за договором, суд зазначає наступне.
Відповідно положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Відповідно до визначення, наданого у ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абз. 15 ст. 1).
Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування,Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Довідки форми 5 від 19.01.2026 №107 ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_6 Державної прикордонної служби України з 30.11.2017 по теперішній час.(а.с.32)
Отже, на нього в повній мірі поширюються вказані гарантії.
Таким чином, нарахування позивачем суми прострочених платежів по процентах в сумі 35 762,00 грн. суперечить вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 15000,00 грн. суд виходить з наступного.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким, зокрема розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».
Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» виключено на підставі Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Також згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань, що випливають із кредитних договорів, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за штрафом за прострочення виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, розмір якої розраховано позивачем в період воєнного стану, оскільки відповідач ОСОБА_1 в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільняється від її сплати внаслідок наявності військового стану в Україні з дня отримання кредиту та по день ухвалення рішення.
Таким чином, в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 15000 грн. слід відмовити.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» підлягають задоволенню частково на загальну сум 30 000 грн., що становить 37,14% (30000*100/80762) від ціни позову (80762 грн.). Тому, з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 998,81 грн. (2662,40*37,14/100).
Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на правничу допомогу.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» підлягають задоволенню частково на загальну сум 30 000 грн., що становить 37,14% від ціни позову (80762 грн.). Відтак, з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 3714,00 грн.(10000*37,14/100).
На підставі ст.ст.610-612, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.7,12,13,81,141,263,265,279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс», інтереси якого представляє Руденко Костянтин Васильович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал - Фінанс», заборгованість за Договором № 8302718 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.09.2024 року станом на 03.06.2026, заборгованість за кредитом у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал - Фінанс», судовий збір у розмірі 998 (дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 81 копійка та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 714 (три тисячі сімсот чотирнадцять) гривень.
Рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Кіцманський районний суд Чернівецької області до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» (місцезаходження: 03124, м.Київ, Бульвар Вацлева Гавела, 4, код ЄДРПОУ: 41915308
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.І. Мінів