РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/8580/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 	
 	про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період з 06.09.1993 року по 29.09.1995 року та з 26.06.2002 року по 28.10.2002 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати їй до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період з 06.09.1993 року по 29.09.1995 року та з 26.06.2002 року по 28.10.2002 року, провести перерахунок її пільгового стажу роботи за Списком № 1, який враховується для призначення пенсії, починаючи з 03.09.2024 року, й виплатити різницю між розміром пенсії, який буде нараховано за результатами перерахунку страхового стажу, та раніше виплаченим розміром.
Позивач в обґрунтування позову зазначає, що на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 у справі №460/16357/21 їй з 10.08.2021 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При зверненні із заявою про призначення пенсії позивачем були подані всі необхідні документи, що підтверджують страховий та спеціальний стаж. Незважаючи на це, відповідачем не зараховано до спеціального стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 06.09.1993 по 29.09.1995 та з 26.06.2002 по 28.10.2002, врахувавши їх лише до страхового стажу. Звернення позивача від 03.09.2024 щодо зарахування зазначених періодів до пільгового стажу залишено без задоволення, а листом від 02.10.2024 відповідач відмовив у їх зарахуванні, посилаючись на відсутність підтвердження проведення атестації робочих місць. Позивач вважає таку відмову протиправною, у зв`язку з чим просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою від 20.05.2025 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою від 23.05.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач правом надати відзив на позовну заяву не скористався.
Поряд із тим, відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно з ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.
20.07.2022 Рівненським окружним адміністративним судом у справі № 460/16357/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 23.10.2021 №172050002882 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вчинити необхідні дії щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, з 10.08.2021.
Судом встановлено, що на підставі судового рішення позивачу призначено та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, при цьому позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області.
З матеріалів справи судом встановлено, що під час звернення із заявою про призначення пенсії позивачем було подано документи, необхідні для підтвердження як страхового, так і спеціального (пільгового) стажу роботи. Зокрема, позивачем надано довідку №243 від 12.08.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, відповідно до якої спеціальний стаж роботи позивача за Списком №1 у ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» становить 9 років 6 місяців 15 днів. Одночасно із зазначеною довідкою було подано копії первинних документів, а саме наказів про результати атестації робочих місць №1377 від 20.06.1997 року, №3251 від 29.10.2002 року та №4836 від 17.11.2003 року.
Також судом встановлено, що позивачем було подано довідку №22 від 26.09.2007 року, викладену російською мовою та видану філією Федерального державного унітарного дочірнього підприємства «Атоменергоремонт» концерну «Росенергоатом» по теплоізоляції, згідно з якою позивач працювала за Списком №1 у Рівненській ремонтній дільниці виробничого ремонтного підприємства «Смоленськатоменергоремонт» за професією ізолювальника на термоізоляції з повним робочим днем в умовах радіаційної шкідливості на ремонтних роботах усередині приміщень та споруд, забруднених радіоактивними речовинами, у період з 06.09.1993 року по 29.09.1995 року, що становить 2 роки 23 дні. Зазначена довідка була видана на дівоче прізвище позивача, при цьому зміну прізвища підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, копію якого також було подано до органу Пенсійного фонду.
Копії довідки №243 від 12.08.2021 року, наказів про результати атестації робочих місць, довідки №22 від 26.09.2007 року та свідоцтва про укладення шлюбу були долучені позивачем до матеріалів пенсійної справи та надані відповідачу під час вирішення питання про призначення пенсії.
Разом з тим, як встановлено судом, при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідачем не було зараховано до спеціального пільгового стажу періоди роботи з 06.09.1993 року по 29.09.1995 року та з 26.06.2002 року по 28.10.2002 року. Вказані періоди були враховані відповідачем виключно як страховий стаж у календарному обчисленні, без віднесення їх до спеціального стажу роботи за Списком №1.
Зазначені обставини підтверджуються формою РС-право, сформованою відповідачем, а також рішенням про перерахунок пенсії від 25.02.2024 року, відповідно до яких загальна тривалість страхового стажу позивача визначена у розмірі 38 років 7 місяців 5 днів, з яких до спеціального стажу роботи за Списком №1 відповідачем зараховано лише 9 років 2 місяці 13 днів.
З метою врегулювання питання щодо правильності обчислення спеціального стажу роботи за Списком №1 позивач звернулася до відповідача із заявою від 03.09.2024 року, в якій просила надати інформацію та здійснити зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 06.09.1993 року по 29.09.1995 року у Рівненській ремонтній дільниці виробничого ремонтного підприємства «Смоленськатоменергоремонт» тривалістю 2 роки 23 дні, а також періоду роботи з 26.06.2002 року по 28.10.2002 року у ВП «Рівненська АЕС» тривалістю 4 місяці 2 дні.
Листом від 02.10.2024 року відповідач відмовив у зарахуванні зазначених періодів до спеціального пільгового стажу роботи за Списком №1, посилаючись на відсутність підтвердження проведення атестації робочого місця позивача у спірні періоди. Копія зазначеного листа разом із поштовим конвертом міститься у матеріалах справи.
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач зазначає, що бездіяльність відповідача щодо незарахування до спеціального стажу періодів роботи з 06.09.1993 року по 29.09.1995 року та з 26.06.2002 року по 28.10.2002 року є протиправною, внаслідок чого відповідачем неправильно визначено загальну тривалість пільгового стажу роботи за Списком №1, що безпосередньо впливає на обсяг її пенсійних прав. Зазначені обставини слугували підставою для звернення позивача до адміністративного суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 46 Конституції України регламентовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим законом визначається Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV (далі – Закон №1058-IV).
Пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).
Згідно положень статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-XII (далі – Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок №637).
Згідно з пунктами 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Як передбачено пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за №1231/13105, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі – Порядок №18-1, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника (п.1 Порядку №18-1).
Згідно з пунктом 2 Порядку №18-1 його дія поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).
Відповідно до пунктів 3, 4, 6 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).
Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Основними завданнями Комісії є зокрема розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.
Згідно з пунктом 10 Порядку №18-1 рішення про результати розгляду заяви (додаток 2) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення.
Пунктом 11 Порядку №18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).
У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Відповідно до пунктів 15, 16 Порядку №18-1 Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі – Порядок №383).
Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі – Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. 
Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41.
Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку №442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту “а” статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (п. 4.5 Порядку №383).
До таких висновків прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.12.2018 по справі №439/703/17.
Судом встановлено, що відповідно до довідки №243 від 12.08.2021 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, виданої ВП «Рівненська АЕС», підтверджено спеціальний стаж роботи позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких надає право на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах. Зі змісту зазначеної довідки вбачається, що позивач працювала: з 03.10.1995 року по 25.07.2001 року на посаді ізолювальника на термоізоляції 3 розряду в дільниці по ремонту теплоізоляції ремонтно-будівельного цеху ВП «Рівненська АЕС»; з 26.07.2001 року по 31.07.2003 року на посаді ізолювальника на термоізоляції 4 розряду в дільниці по ремонту теплоізоляції ремонтно-будівельного цеху ВП «Рівненська АЕС»; з 01.08.2003 року по 17.04.2005 року на посаді ізолювальника з термоізоляції 4 розряду в дільниці з ремонту теплоізоляції енергоремонтного підрозділу ремонтно-будівельного цеху ВП «Рівненська АЕС». Зазначена довідка складена на підставі первинних документів підприємства та містить відомості щодо характеру виконуваної роботи, професії, займаних посад, періодів роботи, а також підтверджує належність відповідної роботи до Списку №1, що відповідно до вимог пенсійного законодавства є належним доказом спеціального стажу роботи.
Окрім цього, судом досліджено довідку №22 від 26.09.2007 року, викладену російською мовою та видану філією Федерального державного унітарного дочірнього підприємства «Атоменергоремонт» концерну «Росенергоатом» по теплоізоляції. Зі змісту вказаної довідки вбачається, що позивач працювала за Списком №1 (розділ XXIV, підрозділ 18, код професії 12418000-17541) у Рівненській ремонтній дільниці виробничого ремонтного підприємства «Смоленськатоменергоремонт» за професією ізолювальника на термоізоляції з повним робочим днем в умовах радіаційної шкідливості на ремонтних роботах всередині приміщень та споруд, забруднених радіоактивними речовинами, постійно у період з 06.09.1993 року по 29.09.1995 року, що становить 2 роки 23 дні. Судом враховано, що зазначена довідка була оформлена на дівоче прізвище позивача, водночас матеріалами справи підтверджується факт зміни її прізвища у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про одруження, а тому будь-які сумніви щодо належності зазначеного документа саме позивачу відсутні.
Суд звертає особливу увагу, що у довідці №22 від 26.09.2007 року безпосередньо зазначено, що її видано на підставі пунктів 5.6.9 та 11 Правил, затверджених постановою Правління Пенсійного фонду російської федерації від 11.07.2002 року №516, а також прямо вказано, що робота, яку виконувала позивач, надавала право на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року. Вказаний документ містить відомості щодо професії, характеру виконуваних робіт, повної зайнятості позивача у шкідливих умовах праці, тривалості відповідного періоду роботи, а також нормативного акта, відповідно до якого така робота віднесена до Списку №1, що свідчить про його належність, допустимість та достатність як доказу на підтвердження спеціального стажу роботи позивача.
Крім зазначених документів, судом встановлено, що позивачем під час звернення до відповідача були подані трудова книжка, довідка №243 від 12.08.2021 року, довідка №22 від 26.09.2007 року, свідоцтво про одруження, а також усі наявні у роботодавця – ВП «Рівненська АЕС» – накази про результати проведення атестації її робочих місць, а саме наказ №1377 від 20.06.1997 року, наказ №3251 від 29.10.2002 року та наказ №4836 від 17.11.2003 року. Таким чином, позивачем були подані усі наявні документи, які підтверджують характер виконуваної роботи, належність відповідних посад до Списку №1 та результати проведення атестації робочих місць.
Разом із тим, відповідач не заперечує ані факту перебування позивача у трудових відносинах у спірні періоди, ані факту виконання нею роботи саме на зазначених посадах, ані того, що робота виконувалася у шкідливих умовах праці. Також відповідачем не ставиться під сумнів факт нарахування та виплати позивачу заробітної плати за фактично відпрацьований час у спірні періоди. Крім того, відповідачем не заперечується, що професії, які займала позивач, передбачені та включені до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та від 16.01.2003 року №36, а також відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року.
Оцінюючи наведені докази у їх сукупності та взаємному зв`язку відповідно до вимог статей 72-90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми для підтвердження виконання позивачем робіт за Списком №1 у спірні періоди. Зазначені документи у своїй сукупності підтверджують професію позивача, характер виконуваної роботи, постійну зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня, тривалість відповідних періодів роботи, належність займаних посад до Списку №1, а також факт того, що відповідні робочі місця були включені до затверджених на підприємствах переліків робочих місць, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, та пройшли атестацію у порядку, визначеному чинним законодавством.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності підстав для зарахування спірних періодів до спеціального стажу лише з мотивів відсутності документального підтвердження проведення атестації робочого місця у відповідні проміжки часу, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю наданих позивачем доказів. Наявні у матеріалах справи довідка №243 від 12.08.2021 року, довідка №22 від 26.09.2007 року, трудова книжка, свідоцтво про одруження, накази №1377 від 20.06.1997 року, №3251 від 29.10.2002 року та №4836 від 17.11.2003 року про результати атестації робочих місць, а також відсутність заперечень відповідача щодо характеру виконуваної роботи, займаних посад та їх віднесення до Списку №1 свідчать про те, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено виконання роботи, яка надавала право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.
Враховуючи викладене, суд доходить переконання, що періоди роботи позивача з 06.09.1993 року по 29.09.1995 року та з 26.06.2002 року по 28.10.2002 року повністю відповідають вимогам законодавства щодо їх зарахування до спеціального стажу роботи за Списком №1. При цьому обставина того, що відповідач врахував зазначені періоди виключно як страховий стаж у календарному обчисленні, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам законодавства, оскільки спірні періоди підтверджені належними доказами як періоди роботи у шкідливих умовах праці за професіями, передбаченими Списком №1.
За таких обставин суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував періоди роботи позивача з 06.09.1993 року по 29.09.1995 року та з 26.06.2002 року по 28.10.2002 року до спеціального стажу роботи за Списком №1. Отже, зазначені періоди підлягають зарахуванню саме як спеціальний (пільговий) стаж роботи на підприємствах, робота на яких відповідно до законодавства надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, із проведенням відповідачем відповідного перерахунку пільгового стажу у подвійному розмірі, що забезпечить належну реалізацію гарантованого позивачу права на пенсійне забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства України.
Водночас, щодо вимоги в частині здійснення виплати різниці між розміром пенсії, який буде нараховано за результатами перерахунку страхового стажу та раніше виплаченим розміром, суд зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.
Відтак, у задоволенні такої вимоги слід відмовити як передчасної.
Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведених обставин, вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 605,60 грн, пропорційно до розміру задоволених вимог. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період з 06.09.1993 по 29.09.1995 та з 26.06.2002 по 28.10.2002.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період з 06.09.1993 по 29.09.1995 та з 26.06.2002 по 28.10.2002 та провести перерахунок її пільгового стажу роботи за Списком № 1, який враховується для призначення пенсії, починаючи з 03.09.2024.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 09 липня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) 

Суддя       Н.О. Дорошенко