ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2026	 	Справа № 904/2766/26	
за позовом Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", м. Київ
до ОСОБА_1 , Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг 
про стягнення заборгованості 
Суддя Ярошенко В.І.
Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА
Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 711809035928 від 17.10.2024 у розмірі 159 660, 12 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту (тіло) у розмірі 148 260, 12 грн та заборгованість за комісією у розмірі 11 400 грн.
Ухвалою суду від 18.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2766/26. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.
Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження. Ухвала суду від 18.05.2026 надіслана відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
09.06.2026 на адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 18.05.2026, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "за закінченням терміну зберігання". 
Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.
Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція позивача викладена у позовній заяві
В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 711809035928 від 17.10.2024 в частині повної та своєчасної оплати за наданий кредит.

Позиція відповідача
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ
17.10.2024 між Акціонерним Товариством "Перший міжнародний Український банк" (банк) та Фізичною особою – підприємцем Стружевською Вікторією Олегівною (позичальник) укладено кредитний договір “Кредит “всеБІЗНЕС” № 711809035928. 
Відповідно до ст. 1 договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та типовими умовами.
Сума кредиту - 200 000 грн (п. 1.1.1. договору).
Валюта кредитування - гривня (п. 1.1.2. договору).
Строк кредитування - до 17.10.2027 включно (п. 1.1.3. договору).
Комісійна винагорода за надання кредиту - тариф комісійної винагороди - 1% (п. 1.1.4.1. договору).
Комісійна винагорода за обслуговування кредиту - тариф комісійної винагороди - 1,8 % за один місяць користування кредитом (п. 1.1.4.2. договору).
Процентна ставка за користування кредитом – 0,00001 % річних (п.1.1.4.3. договору).
Процентна ставка на прострочену суму кредиту – 0,00001% річних (п.1.1.4.4. договору).
Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в графіку платежів (п. 1.4. договору).
Повернення кредиту, сплата плати за кредит та інших боргових зобов`язань здійснюється позичальником шляхом безготівкових перерахувань грошових коштів на користь банку на рахунок для погашення боргових зобов`язань (п. 1.5. договору).
Цей договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення договору типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та типовими умовами, умови договору та типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених типовими умовами стосовно банку (п. 5.1. договору).
Договір набуває чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладення КЕП/УЕП позичальника та КЕП уповноваженого представника банку та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно договору в повному обсязі (п. 5.4. договору).
Позичальник до підписання цього договору ознайомився з Типовими умовами, завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в Кабінеті Digital, сторони домовились, що розміщення Типових умов за посиланням в Кабінеті Digital є належним способом надання Типових умов позичальнику. Датою надання Типових умов позичальнику та датою приєднання позичальника до Типових умов є дата підписання договору позичальником. Після підписання договору зі свого боку банк направляє позичальнику підписаний обома сторонами договір на адресу електронної пошти позичальника, зазначену в реквізитах договору (п. 5.5. договору).
Відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 13.05.2026 файл з кредитним договором Dogovir_vseBusiness_711809035928.pdf підписаний позичальником та банком 17.10.2024 о 16:52:50 та о 16:52:51 відповідно. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.
На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу кредитні кошти, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.86756373.77321.29514 від 17.10.2024 на суму 198 000 грн, з призначенням платежу: "Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 711809035928 від 17/10/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Стружевська Вікторія Олегівна" та № TR.86756373.77320.29514 від 17.10.2024 на суму 2 000 грн, з призначенням платежу: "Оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором № 711809035928 від 17/10/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Стружевська Вікторія Олегівна ". Також факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується випискою з рахунку.
Відповідно до графіку платежів відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за кредит щомісячними платежами у період з 17.11.2024 по 17.10.2027.
Позивач зазначає, що відповідно до умов договору за користування кредитом та його обслуговування станом на 06.05.2026 відповідачу нарахована комісія у сумі 11 400 грн. Також на вказану дату прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 48 307, 16 грн.
Доказів сплати вказаної заборгованості сторонами не надано суду. 
Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ
Щодо правовідносин сторін
Частинами першою і другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З огляду на наявний в матеріалах справи договори та обставини справи, між сторони виникли кредитні правовідносини.

Щодо стягнення за кредитним договором 
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Пунктом 4.1. Типових умов встановлено, що кожна з перелічених нижче подій повинна тлумачитись як несприятлива подія, зокрема, (1) несплата позичальником будь якої суми, що належить до спати на користь банку згідно з договором / Типовими умовами, у передбачений ними строк, та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за договором та або іншими договорами, укладеними між сторонами.
У випадку виникнення будь-якої несприятливої події, банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3., п. 1.4 договору, п.5.1.1. типових умов, виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно з договором, в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків позичальника в порядку, встановленому договором та типовими умовами, для погашення боргових зобов`язань позичальника (п. 4.2. Типових умов).
Враховуючи вказане, як зазначає позивач, ним прийняте рішення про вимогу дострокового повернення, окрім простроченої заборгованості, також і залишку по тілу кредиту.
Так, 27.01.2026 позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення простроченої заборгованості № 18, в якій вимагав негайно погасити прострочену заборгованість згідно графіку погашення платежів.
В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної вимоги позивач надав до суду копії опису вкладення, списку згрупованих відправлень та фіскального чеку.
Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на вимогу не надав, заборгованість не сплатив.
Позивач зазначає, що станом на 06.05.2026 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 159 660, 12 грн, з яких: 148 260, 12 грн – за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 48 307, 16 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 99 952, 96 грн, а також 11 400 грн прострочена заборгованість за комісією.
Позивач зазначає, що відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України).
Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Укладений між банком та відповідачем договір, який за своєю правовою природою відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).
Відповідач доказів сплати 159 660, 12 грн строкової заборгованості за сумою кредиту, 148 260, 12 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту та 11 400 грн простроченої заборгованості за комісією до суду не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував. 
В процесі підготовки позовної заяви позивачем з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з`ясовано, що відповідач відмовилась від статусу фізичної особи – підприємця (дата запису: 25.12.2025, номер запису: 2010350060001565466, підстава: власне рішення). 
Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.
Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 1 частини першої статті 20 Господарського кодексу України).
З аналізу вказаних норм прав убачається, що фізичні особи, які на час звернення з позовом не є підприємцями, можуть звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Припинення підприємницької діяльності позивача до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору поставки, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто стороною правочину виступала фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 760/13915/18 від 26.06.2019.
Відкриваючи провадження у даній справі між товариством (юридичною особою) та фізичною особою суд врахував, що за змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємцем (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. 
Оскільки кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 711809035928 від 17.10.2024 Стружевська Вікторія Олегівна уклала як фізична особа-підприємець, станом на час подання позовної заяви припинила діяльність як фізична особа-підприємець, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вказаний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.
Отже позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились. 
Враховуючи вказане, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 159 660, 12 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662, 40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Стружевської Вікторії Олегівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ 14282829) 148 260, 12 грн - заборгованість за сумою кредиту, 11 400 грн - прострочена заборгованість за комісією та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662, 40 грн. 
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко